403 - 
A Kir. Magy. Term.-tud. Társ. növénytani szakosztályá- 
nak 1910. május 11-én tartott ülése. 
Sitzung dér botan. Section dér k. ungar. naturwiss. 
Gesellschaft am 11. Mai 1910. 
1. Hollós László « Adatok 
Tolna vármegye flórájához)) 
ez. dolgazatát Tuzson J. ter- 
jeszti elő. Hollós 734 fajt 
gyűjtött, köztük 281 olyant, 
melyekről az irodalom (Meny- 
hárth, Kiss, Bartal) nem em- 
lékezik meg; Hollós adatai sze- 
rint eddig összesen 1054 virá- 
gos növény ismeretes a vár- 
megyéből. 
Kiemelendők : 
1. Joh. Tuzson legt eine 
Arbeit L. Hollós’s «Beitráge 
zűr Flóra des Tolnaer Ko- 
mitates» vor. Dér Verfasser 
hat dórt 734 Arten gesammelt 
unter welchen sich 281 be- 
finden, welcber weder Meny- 
hárth, Kiss, noch Bartal von 
dórt erwáhnen. alles in allém 
sindbisher 1054 Blíitenpflanzen 
aus diesem Komitate bekannt. 
Hervorzubeben sind : 
Anthericum Liliago L. (Szekszárd), Allium atropurpureurn 
W. K. (Csatári erdő Szegszárd mellett), Ruseus aculeatus L. 
(Szekszárd), Tamus communis L. (Bati erdő), Himantoglossum 
hírein um (L.) [Bati erdő], Scutellaria ultissima L. (Csatári erdő 
Szekszárd mellett), Knautia Drymeia Heuff. (Szekszárd vidéke), 
Hélleborus odorus W. K. (Szekszárd, Szálka, Belacz, Csatári erdő, 
Mórágy, stb.). 
2. Thaisz Lajos « Adatok 
Abauj-Torna vármegye flórá- 
jához)) czínni Ill-ik közlemé- 
nyét Mágocsy-Djetz S. terjeszti 
elő. A szerző mostani közle- 
ményében folytatólagosan szá- 
mol be Abauj-Torna várme- 
gyében az 1909-ik évben vég- 
zett kutatásairól. Tanulmányai 
immár ann} r ira előhaladtak, 
hogy ezúttal már nem csupán 
a nyers adatok felsorolására 
szorítkozik, hanem érdekes 
növénygeografiai eredmények- 
ről is beszámol. így számos 
növénynek Abauj-Torna vár- 
megyét érintő elterjedési ha- 
tárát állapíttotta meg. Kiderí- 
tette továbbá, hogy a szádelői 
és áji völgyekben régió-alá- 
vetődés fordul elő ; ez az oka 
annak, hogy e völgyek flórája 
2. Alex. Mágocsy-Dietz legt 
eine Arbeit L. Thaisz’s «Bei- 
tráge zűr Flóra des Komi- 
tates Abauj-Torna III. » vor. 
welehe einen Bericht iiber die 
Ergebnisse dér v. J. 1909 
durchgeführten Forschungen 
enthált. Diese sind nunmehr 
so weit gediehen, dass ausser 
floristischen Angaben auch 
wichtige pflanzengeographische 
Ergebnisse aufgenommen wer- 
den konnten; so werden fül- 
emé Anzahl Arten die Yer- 
breitungsgrenzen im genannten 
Komitate festgestellt, es wurde 
festgestellt, dass sich im Szá- 
dellőer und Ajer Tál eine Ke- 
gionsverwerfung feststellen 
lasst, auf welehe es zurückzu- 
führen ist, dass die Flóra diesel* 
2 Taler so viele Anklánge an 
