18 
105 
rende mellem 2 — 9 (14, S. 115); hos Geratozamia er 3 det 
hyppigste Tal. Tallet kan vaere forskjelligt paa de to ^Eg af 
samme Oerötommm-Frügtblad’s (Andre Data se Al. Braun’s Poly- 
embryonie and Keimung von Coelehogyne S. 209 og 14, S. 115, 
fremdeles Gotische, 11, S; 399, Miquel paa forskjellige 
Steder o. s. v.). Ordningen af Archegonierne er ikke besternt 
-ved noget Forhold f. Ex. til iEggets Kanter; hos Cycas fandt 
jeg dem dog ofte i en uregelmaessig Raekke i den Linie, der 
forbinder iEggets to Kanter; hos Geratozamia i en Kreds, der 
var mere eher mindre regelmaessig (II, 13); var der 3, svarede 
de dog i Stilling til iEggets Kanter (II, 14). 
Archegonierne ere overalt adskilte ved Here Lag af Geller 
(3 — 6 i Almindelighed), hvori de stemme med Taxus^ Oinkgo, 
Pinus 0 . a. (II, 9). ' 
I det de Frohvideceller, der i Frohvidens Periferi omglve 
det af Archegonierne indtagne Areal, haeve sig i Vejret ved for- 
nyede Delinger (x paa Fig. 19, Tav. II), kommer hele delte 
Areal altsaa til at llgge i Bunden af en eneste stör Grube paa 
samme Maade som de taetsluttede Archegonier hos Cupressine- 
erne (II, 10, 19; III, 26; IV, 1); denne Grubes Omkreds retter sig 
altsaa efter den Maade, hvorpaa. Archegonierne ere grupperede, 
og den bliver f. Ex. budt 3-kantet eller 4~5-kantet hos Gera- 
tozamia, naar Archegonierne ligge paa en hertil svarende Maade 
(II, 13, 14). 
Paa Laengdesnit sees Cellerne omkring Gruben ordnede i 
radiale Raekker, der boje sig lidt hen mod Gruben (II, 19). 
Hos Geratozamia bliver den tilsidst ofte meget dyb, med 
Form af en Kegle, idet Mundingen af den bliver betydelig 
mindre end Bunden, saa atVaeggene skraane fra Mundingen nedad 
(IV, 1). Hos Zamia er Gruben mere omvendt-kegleformig eller 
tragtformig, med bredere Munding end Bund (III, 26). Hos Gycas 
har jeg ikke selv kunnet se den uden i dens allerforste Begyn- 
delse, men den er tydelig afbildet f. Ex. hos Richard 1, PI. 
26, d,e, og han omtaler den S. 108 som «une petite depression 
