13 
való feltűnő hasonlatossága öt azon feltevésre késztette, hogy a 
tönköly s a gyaníthatólag tőle leszármazó közönséges búza is, 
egy az Aegilops ftg^eltoides Jaubrrt & SPACH fajhoz hasonló, de 
eddigelé niég ismeretlen Aegilops fajból származnék. Hogy utóbbi 
nem lehet az ösfaj, ezt a gabonafélék nagyérdemű inonografiisa 
abból következteti, hogy csirája csak egy gyökérkéjű. nem pedig 
— miként a műveleti búzáké — és H. ovata-é 3 gyökérkéjű. Ami 
növényünket Jaubert és SPACH — a kik eredeti hazáját joggal a 
Keleten keresik — a párisi botanikus kertben kultivált példányok 
után Írták le. Ezt már több évtizeden át kultiválhatták. mert 
a Link igazgatásaidejébenkörlUbelűl a 30-as években a berlini kert- 
ben termesztett s az ö herbáriumában Aegilops triticoides néven 
található példány ide tartozik. Ez az alak a botanikus kertekben majd 
A. speltoides (a mely néven JaüBERT és SpaCH leírták) majd 
A. hicornis néven szerepelt ; a berlini herbáriumban van a hallei kert- 
ből származó A. macrura JaüBERT és SpACH néven, küldött vala- 
mint a lipcsei kertből A. A?(c/ieri néven küldött példány. KüRNICKE 
figyelmeztetett arra, hogy az A. speltoides elnevezés nem 
helyes, mert TaüSCH az ö (csak a botanikus kertekből isme- 
retes) A. speltoides növényét így jellemezte : Spica subulata glumis 
calycinis omnibus muticis, truncatis obsolete 1 - dentatis, flosculis 
muticis, spiculae terminális aristatis. Azonban, amint KöRNICKE 
helyesen megjegyzi, jól ráillik ez a diagnosis az A. Aucheri 
BoiSSIER növényre, amely Közép-Kisázsiától egészen Palaestináig. 
Mesopotamiáig és Syriáig van elterjedve, s melyet jelenleg a bota- 
nikus kertekben is kultiválnak. Épp ily kevéssé azonosítható azon- 
ban a mi növényünk az A. hicornis-sza,\, melylyel különben az 
oldal fűzérkék két legalsó virágjának hosszú szálkájú viráepolyvái- 
ban megegyezik; KöRNICKE helyesen utal a 390. és 316. számú 
JaüBERT - SPACH-féle képeken látható különbségekre, melyek 
közöl a legfeltűnőbb az oldalfűzérkék kehelypolyváira vonatko- 
zik Ezek : 
az A. lncornis-ná\ 
4 — 6 erűek, csúcsukon 2-fo- 
gúak, a fogakat egy félhold 
alakú kimetszés különíti el. 
az A. speltoides (JaüBERT & 
SPACH)-nál 9 — 13 erűek, harán- 
túl csonkítottak, egy a füzér- 
tengely felé néző oldalszélhez 
közelített árhegygyel. 
Ha tehát BoiSSIER az A. speltoides TaüSCH s az azonos nevű 
JaüBERT & SPACH-féle növényt mint synony mókát az A. hicornis- 
hoz vonja ; úgy ez kétszeresen helytelen, miután a TAüSCH-féle és 
a JAüBERT-SPACH-féle növények különböznek, sőt előbbi a 
BoiSSIER által helyesen fajilag külön választott A. Aucheri-vdl 
esik össze. 
Azon körülményből, hogy a botanikus kerteknek A. hicornis 
nevű növénye BoiSSIER hibás azonosításának megfelelően az 
A. speltoides JaüBERT & SPACH-hoz tartozik, azt gyanítottam, hogy 
