ugyanez az eset áll az újabban Észak- és Közép-Németország 
két helyéről feljegyzett A bicornis ven dégnö vényről is, mely gya- 
númat az azóta látott példányok is megerősítették. A Hamburg 
közelében a reiherstieg-i gyapjufésülőnél 1897-ben PiBPER által 
gyűjtött növényt SCHMIDT JÚ8TUS gymnasiumi tanár úrtól, akinek a 
rendelkezésemre bocsátott anyagért s barátságos felvilágosítás 
saiért nagy köszönettel tartozom) már bírtam; a Rbineckb tanár 
úr által az Erfurt közelében az ilversgebofeni kavicsbányánál 
gyűjtött an}'^agot kérésemre maga a gyűjtő bocsátotta rendelk>e- 
zésemre. 
Ezek a leletek arra ösztönöztek, hogy vizsgálataimat a középten- 
geri kikötök közelében már évek előtt megfigyelt beszármazott növé- 
nyekre is kiterjeszszem, melyeknek azonossága az újabban Németor- 
szágban fellépettekkel nem látszott valószínűtlennek. BOISSIBR az 
A. bicornis-h.oz (melyet én az A. bicornis és A. speltoides JaüBBRT 
SpacH korcsának tartok) a Tritieum ligusticum-ot — egy, a 
40-es években SavignüNE által Genua mellett észlelt behurczolt 
növényt is hozzá vonja ; az adott leírás : „valvae multinerves, 
obtusae cum mucronulo brevi“ határozottan az A. speltoides JaubbrT 
& SpACH-hoz való tartozandósága mellett szól. Míg Bbrtoloni a 
Tritieum caninum-míd hasonlítja össze, ParlatoRB az A. bicornis- 
szal való közeli rokonságát felismerte, a különbségeket pedig 
— igen helyesen — majdnem ugyanazon szavakkal adja meg, 
melyeket fenntebb (a 13-ik oldalon) használtam. 
Ezek után nem volt meglepő, hogy én a Baroni J. úr által 
a firenzei Erbario italiano centrale-ból megküldött eredeti frag- 
mentumon semmi lényeges különbséget sem találtam, mely ezt az 
A. speltoides Jaubbrt & SPACH növénytől elválaszthatná. Igaz, 
hogy a kehelypolyvák árhegye ennél erősebben van kifejlődve, mint 
bármely más, eddig látott példányon, hossza bőven megüti az l'U 
mm.-t, s tulajdonképen rövid szálkának volna mondható. Miután 
azonban ezen tulajdonságában a többi példányok sem egyeznek 
meg, ennélfogva ezen bélyegeknek egyelőre nem tulajdonítok fon- 
tosságot ; azonban sokkal inkább használnám az A. speltoides 
Jaubbrt & Spach (nem Tausch ) név helyett a 4 évvel idősebb 
T. ligusticum nevet. 
Ugyanezt a növényt Marseille mellett is megtalálták, mert 
abbeli feltevésemet, hogy a Trdiciim íj;e(ío/Jes(GRBNlBR FI Massil. 
külön lenyom. Besan^on 1857. p 48 ) nem a TAüSCH-féle, hanem 
a Jaubbrt és SPACH-féle A. sjmltoides-sze] egyezik, az a kér, pél- 
dány is beigazolta, melyek egyikét BONNET E. dr. úrtól a Páris- 
ban őrzött GRBNlER-féle herbáriumból, másikát pedig Lbgré L. 
úrtól a marseille-i Faculté des Sciences herbáriumából kaptam. 
BoisSIER az ő J. bicornis-Ához a Tritieum obtusatum GoDRON 
növényt is idézi. Ez a növény is (melyből Flahault tanár a 
moutpellier-i Facullé des Sciences herbáriumában őrzött egyetlen 
