58 
zápor, mely a Schafl)er£>- füa.go 
fala alatt ért utói, visszaté- 
résre kényszeritett, s ílélutáii 
néí'v óra tájt az eiseiiaii-i ha- 
vasi kunyhóhoz érkeztünk. A 
nedves rétnek erdőszegélyén, 
egy terebélyes fa alatt nieglui- 
zódva vártuk be az idő jobbra- 
fordidását. Itt, a közvetlen kö- 
zelben, esőtől védve, nehány 
szál Banuneulus auricomus L. 
teljes virágzásban volt. Szárán 
és virágain apró cmjálc (bizo- 
nyára a Helix ericetornm MÜL- 
LER rokonságából) kúsztak fel- 
alá, s különösen a szirom-leve- 
leket meg a porzókat kóstol- 
gatták. Unalomból tigyelmes 
szemlélője lettem a csigák eme 
viselkedésének s azon gondol- 
koztam, vájjon ezek egy másik 
virághoz való tovakúszásuk al- 
kalmával nyálkás testükkel nem 
szállitanak-e pollenszemcséket V 
.Mivel erősebi) nagyitó üveg nem 
állott ott rendelkezésemre, a vi- 
rágról éppen távozni készülő 
csigák közül néhányat kis üveg- 
csébe (melyeket ily excur- 
ziók alkalmával mindig magam- 
mal viszek) helyeztem, hogy 
Linzben, akkori áUásonion utó- 
lag megvizsgálhassam. Miután e 
közben még mindig erősen esett, 
a Mondsee partján levő Hee 
lielységbe igyekeztünk, s ott 
éjszakára megszálltunk. Itt 
mindegyik üvegecskél)e néhány 
csepp friss kútvizet bocsájtot- 
tam, nehogy a nyálka beszá- 
radjon. Másnap lseid és (Imiin- 
den-en keresztül Linzbe érkez- 
tünk. A következő nap regge- 
lén a linzi gymnasium temészet- 
rajzi helyiségében a nyálkát 
azonnal górcsövi vizsgálat alá 
vettem s a fenti faj pollen- 
Wegen eines furchtbaren Regen- 
gusses wurden wir unterhalb 
dér Schafbergwand zűr Rück- 
kehr gezwungen und gelangten 
Nachmittags etwa um 4 Uhr 
l)ei den Eisenauer Alphütten 
(1022 m.) an. Am Waldesrande 
dér feuchten Wiese, unter einem 
grossen Laubbaume stehend 
erwarteten wir besseres Wetter. 
Da standén in dér Xáhe, vöm 
direkten Regen geschützt, einige 
Exemplare von Ranancalns 
anricomiis L. in bester Blüte. 
Kleine Schneeken (wohl aus dér 
Verwandschaft dér Helix erice- 
torum MüLIjER) krochen auf 
den Stengeln und Blüten undier 
und l)enagten namentlich die 
Blumenkronl)latterund dieStaul)- 
gefasse. Aus langer Weile 
schaute ich dem Treiben dér 
Schnecklein zu und frug midi 
hierbei, ob nicht vielleicht diesel- 
ben beim Weiterkriechen zu 
einer anderen Blüte mit ihrem 
Schleime die Pollenkörner mit- 
nehmen. l)a ein starkeres 
Vergrösserungsglas nicht bei dér 
Halld wahr, so that ich vorsich- 
tig je eine Schnecke, die sich 
von einer Blüte entfernen wollte 
oder schon entfernt hatte, in 
ein Glaschen, die ich bei Ex- 
cursioiien stets bei mir trage, um 
den Schleim in Linz, meiiier 
damaligen Station, zu iinter- 
suchen. Da es inzwischen imiiu'r 
noch heftig regnete, stiegen wir 
gégén den ( )rt See am (Mondsee 
al), um dórt zu übernacliten. 
Ilier gal) ich in jedes dér 
Glaschen einige wenige Tropíén 
Wassersauseinemfrischíliessen- 
den Bninnen, daniit dér Schleim 
nicht ganz eintrockne. Dér 
náchste Tag brachte uns über 
