59 
szemcséit csahigyan megtalál- 
tam henne. A iiyálka eg}Tészét 
egy 8“/o-os nádcznkor-oldatra 
lielyeztein, hogy lássam, vájjon 
pollen-tömlők képződnek-e ? Ez 
is l)ekövetkezett. 
Akkor ennek a dolognak 
nem tnlajdonitottam fontosságot, 
mert azt hittem, hogy gyakran 
megesik, hogy csigák nyálká- 
jnkkal pollent is szállítanak. 
Közben KnüTH Pálnak „(xmii- 
driss dér Bliitenbiologie‘‘ és 
„Handbnch dér Blütenbiologie" 
czimű művei kerültek kezeimbe. 
E pompás művek tanulmányo- 
zása közl)en azt találtam, hogy 
a csigaporozta (malakophil) nö- 
vények száma éppen nem nagy. 
Delpinu E. szerint pl. az Aln- \ 
casin odora és Rhodea japo- | 
nica-wiú a beporozást csigák I 
közvetítik. Ugyanezt észlelte | 
W.ARMiNGa Calla palustris-wiil. 
Le?nnft-telepeken gyakran kúsz- i 
nak ide-oda vizicsigák, melyek { 
a himport tova szállítják, hogy 1 
egy más növény termőjéhez 
juttassák. LudWIG a Chrg- 
santhemnm Leucanthemiim-oX is 
a csiga-porozta növények közé 
számítja. Hangsúlyozza, hogy 
tartós esők alkalmával a róva- l 
rok rendes látogatása elma- 
rad, s a növényt ezek helyett | 
a csigák porozzák be. A Ra- \ 
mincnlHsanricomíis-wiú ugyanez I 
az eset lehetséges. Knuth fő- 
művében felsorolja mindazon 
rovarokat, melyek e növénynél 
a beporozást végzik. Miután 
I lseid und Gmunden nach Linz. 
Den darauftblgenden Morgen 
untersuchte ich im naturhisto- 
rischen Cabinette des Linzer 
j Gymiiasiums sofort den Schleim 
mikroskopisch und faiid wirJdich 
im Schleime Follenkörner dér 
obigen Ranuncidus Art. Einen 
Theil des Schleimes legte ich 
auf eine bereitete iU, o Kohr- 
zuckerlösung, um zu sehen, ob 
Pollenschlánche getrieben wer- 
den. Uas trat auch eiii. 
Ich legte dér Sache damals 
keine Bedeutung zu, da ich dér 
Meinung war, es werde von 
Schnecken hantig dér Pollen 
mit dem Schleime weitergeführt. 
Inzwischen kain mir dér „fTrund- 
riss dér Bliiteid)iologie“ und das 
„Handbuch dér Blütenbiologie“ 
von Paul Knuth in die Hande. 
Beim Stúdium dieser Pracht- 
werke fand ich aber, das die 
Zahl dér malakophilen Ptlanzen 
durchaus nicht gross ist. F. 
DelpiNO hat z. B. bei Alocasia 
odora und Rhodea japoniea 
Schnecken als Vermittler dér 
Bestaubung constatirt. E. War- 
MING solclie bei Calla pnlustr is. 
Auf Lemna - Kasén kriechen 
háutig Wasserschnecken umher, 
die Pollenkörner abstreifen, um 
I sie auf die Xarlien einer anderen 
Ptlanze zu bringen. LüDWIG 
zahlt auch Chrysanthemum Leu- 
eanthemiim zu den schnecken- 
blütigen Ptlanzen. Er betont, 
das bei anhaltendem Regen 
sich die gewönlichen Insekten 
nicht einstellen kőimen und die 
Ptlanze in den Schnecken einen 
Ersatz für dieselben tindet. Bei 
Ranuncidus auricomns mag min 
dasselbe dér Fali sein. KnüTH 
I zahlt in seinem Hauptwerke die 
2 * 
