77 
Ugyanezt az eredeti ritka müvet 
Weg Miksa lipcsei antiquarius 
1893-ban (Catalog nr. 22, p 16, 
nr. 520 ) tizenöt márkáért áru- 
sította, s ha ez így van, akkor 
ez nagy tájékozatlanság tőle, 
egy szak-kereskedőtől, aki e 
mellett még a „Rara Historico- 
Xatnralia et Mathematica’' szak- 
tájéknztatót is szerkeszti. A 
teljesen objektív tájékoztatást 
a szak- és vevő-közönség — 
sajnos — mindezideig- nélkülözi, 
s mert nélkülözi, kénytelen 
majdnem valamennyi hazai és 
külföldi antiqnarius-czég szak- 
árjegyzékét összehasonlító ta- 
nulmány tárgyává tenni, mielőtt 
magát a vételre elhatározná. 
Ez az üt — tagadhatatlan — 
fárasztó és hosszadalmas — 
de a legbiztosabb. Gondoljunk 
csak olyan árkülönbségekre, 
minőkkel pl, Endlicher ,.Ge- 
nera plantarnm“-ánál (20 és 50 
márka), Clusius Pannóniái fló- 
rájánál (4 és 60 márka), vala- i 
mint sok más esetekben gyak- | 
ran találkozunk! 
A íac-simile-kiadás árát 
illetőleg egy más példát ho- 
zok fel : I 
Ranschburg G., budapesti | 
antiqnarins a legelső magyar- j 
országi nyomda (Buda) legelső | 
termékének, az 1473 ban meg- j 
jelent Hess András-féle híres j 
„(’hronica Hnngayonim“-nak j 
(67 kisfolio levél = 133 oldal) I 
készítette el hasonmását s dí- 
szes korhű kötésben 16 márka 
66 f.-ért árulja. 
Ha tisztelt szaktársaink 
közül elegendően jelentkeznek, ; 
ügy hajlandó volnék a LlNNÉ- 
féle apológiának hű fac-simile- 
kiadását az eredetihez hasonló | 
Es ist sehr möglich, dass 
es Herr Jü\K übersehen hat. 
dass dasselbe seltene Original 
Werk vöm leipziger Antiqnar 
Max Weg im J. 1893 (Cat. 
No. 22 p. 16 No. 520) nm 15 
Mark angeknndigt worden war, 
und wenn dem so ist, so muss 
ich dies als einen Beweis einer 
nngenügender Orientirnng jenes 
Fachmaunes betrachten, dér 
nnter dem Titel „RaraHistorico- 
Naturalia et Mathematica'’^ ein 
Specialwerk heransgiebt. Leider 
vermissen wir noch immer ein 
vollkommen objectives Nach- 
schlagebnch über den jetzigen 
Bnchhandelwert dér selteneren 
Werke, und so sind Fachlente 
und Liebhaber noch immer be- 
in üssigt von Fali zn Fali die 
Preise sámmtlicher in- und aus- 
lándischer Antiqnare zu ver- 
gleichen, bevor sie sich zn einem 
Kanfe entschliessen. Zweifellos 
ist dieser Weg nnbeqnem, doch 
schützt er vor nnangenehmen 
Ueberraschnngeu. Ich will hier 
nur die dnrch den Zustand dér 
betreíFenden Werke alléin nicht 
zu rechtfertigende Preisnnter- 
schiede zn B. bei EndlicheR's 
,Genera plantarnm“ (20 und 
50 Mark) oder bei ClüSIüS’s 
„Rariornm aliquot stirpinm per 
Pannoniam etc. observ. história*' 
(4 und 50 Mark) hinweiseu, au 
áhnlichen Beispielen giebt es 
keinen Mangel ! 
Was die Preise von Fac- 
simile Ansgaben betriíft, so will 
ich ein anderes Beispiel anfüh- 
ren.Der bndapester Antiqnar G. 
Ranschburg hat das erste Pro- 
dnct dér ersten nngarischeu 
Drnckerei, die im J. 1473 in Ofen 
erschinene Andreas HESS’sche 
