87 
Cr. viseidnla (uj hely). A Cr. 
sibirica hazai i)éldái kopaszab- 
bak, mint Gmel. fi. Sibiricája 
leirja. ; 
Borbás. 
A Crepís setosa var. gla- 
brataPorc. En. pl.distr. Naszód, 
35„pedunculis glabris“ a gyűjte- 
ményemben levő eredeti nyo- 
mán = Cr. agrestis \V. KiT.. 
melyet PoRCIüS a vidékéről nem 
említ.* I\Iíg ezzel a Cr. capillaris 
{L){Cr.virens\\\Aj.) hazai alak- 
jának {Cr. agrestis) erdélji ter- 
mőhelye bebizonyosodott ; más- 
részt a Cr. seíosdnak kopasz szá- 
rú és levelii eltérése uj névre 
szorul (var. caluifrons, caule 
foliisque glal)ris). 
Borbás. 
jenseits dér Scheideder Wald- 
karpathen, in den Rodnaer Al- 
pon vor. Hier wird sie auch 
von Cuscnta europaea befallen 
(Porc. exs.!). Cr. sibirica CSATÓ 
exsicc. vöm Pareng ist eine ro- 
busteCV. viscidulaXxiQUQx Stand- 
ért). Die iingar. Exemplare dér 
Cr. sibirica sind kahler als die 
von Gmel. FI Sibir. beschrie- 
benen. 
Borbás. 
Crepis setosa var.glabrata 
Porc. Emim. pl. distr. Naszód. 
85, „pedunculis glabris" ist nach 
einem Originalexeniplare mei- 
nes Herbars = C. agrestis W. 
Kit., welche PoRCIüS von dórt 
nicht enváhnt. Wáhrend hier- 
durch das Vorkommen dér un- 
garischen Form {Cr. agres- 
tis) dér Cr. capillaris (L.) {Cr. 
virens VlLL.) in Siebenbürgen 
festgestellt ist, muss die kahl- 
stengelige und bláttrige Abán- 
derung dér Cr. setosa einen 
neuen Nanien erhalten (var. cal- 
vifrons caule foliisque glabris). 
Borbás. 
Hypericum elegantissimum Cr.\ntz, Stirp. Austr. II 1763, 
p 63, fide exemplaris authentici, in herbario universitatis Buda- 
pestinensis bene asseryati, omnino in H. montannm g scaberulum 
G. Beck fi Nieder. Őst. II. 1892, 531. (var. smórum KoCH Synops. 
1835, 135, non L.) quadrat. Varietas posterior igitur H. elegan- 
tissimo locum cedit. H. montannm L foliis levissimis, fide exein- 
plarium herbarii mei, in Hungária rarius, (Vörös-Berény ad Bala- 
tonom, Dugarieka in Croatia) ; H. elegantissimum autem eiusdem 
typi foliis scabris magis abundat : ad Thermas Rajecenses, Nádasd 
(Borsod), Eger, Gács, Losonc, Bárna, Szent-Endre, in montibus 
elatioribus Budáé, in tractu Balatonis boreali, ad Borostyánkő et 
