137 
lauliii“ (Extr. din Buliét, de 
1’ herb. de 1’ iustit botan. de 
Bucarest 1901) különlenyomat 
16. old. az Öcsém teteje beg-y- 
g-yel Romániában szemben fekvő 
Piati-a Ceablau, (a székelyek 
Csalhó-nak hívják) szikláiról 
felemlített Semperuivum Neil- 
reichii t a Sempervivum Simon- 
kaianwn-h.oz vonom. A csík- 
megyei havasok Flórája annyira 
megegyezik a Csalhó hegység 
Flórájával, hogy nagyon való- 
színű, hogy ott csakis ez s nem 
más rokon faj terem. Igaz ugyan, 
hogy a nevezett szerzők azt 
jegyzik meg növényükről, hogy 
a csésze levelei kívül beszórva 
mirigyesek Ez látszólag nem 
egyezik meg leírásommal, mert 
az én növényem csészelevelei 
kívül többnyire teljesen kopa- 
szok s csak szélükön láthatók 
nyeles mirigyek. Mégis azt 
hiszem, hogy egy pontos össze- 
hasonlítás azt fogja kideríteni, 
hogy a román növény a mienkkel 
egy s ez esetben az új fajnak 
nagyobb elterjedési köre is 
volna, mivel ekkor mindama 
bukovinai és román termőhelyek, 
melyeken a nevezett szerzők 
i. h. Sempervivum Neilreichii-i 
említenek, a Sempervimim Si- 
mon kaianum-rá. vouatkoztatan- 
dók. Megjegyzem még azt, hogy 
mindeme termőhelyek talaja 
meszes, holott a valódi Sem- 
pervivnm Xeilreichii-t eddig 
csak palán találták. 
Az új fajt végül még 
a Sempervivum Hillehrandtii 
SCHOTT (Ö. B. W. 1852, 18. 
old.) al kellene összehasonlíta- 
nunk, különösen azért, mert 
wenn ich das von Zách. C. 
Bantu und A. Procopianu- 
PrucüPüVICI in ihren „Con- 
tributioni la Flóra Ceahlaului“ 
(Extr. din Buliét dél’ herb de 
i’ instit. botan. de Bucarest 1901) 
Sep. p. 16, von dér, dem Berge 
Öcsém teteje jenseits dér ruma- 
uischen Grenze gegeuüber- 
liegenden Piatra Ceahlau 
(Czachlou, ungar. Csalhó) er- 
wahnte „Sempervivum Xeil- 
reichii''^ zu S. Simonhaianum 
ziehe. Die Flóra dér höchsten 
Berge des Csíker Comitates 
weist so viele innige Beziehun- 
gen zűr Flóra des Ceahlau 
Massives auf, das es sehr wahr- 
scheinlich ist, dass auch dórt 
uur diese und keine andere 
Art dér Verwandschaft wáchst 
Die von den genaunten Herren 
a. a. 0. über die von ihnen 
gesammelte Pflanze gemachteu 
Bemerkuiigen enthalten u. A. 
die Behauptung, dass die 
Kelchblátter ihrer Pflanze aus- 
sen zerstreutdrüsig seien. Dies 
scheint mit meiner weiter oben 
gegebenen Beschreibung nicht 
ganz zu stimmen, da die Kelch- 
blatter meiner Pflanze aussen 
meistens vollkommen kahl und 
nur am Rande zerstreut drüseu- 
haarig sind. Dodi glaube ich, 
dass eingeuauer Vergleich auch 
in dieser Beziehung eine Ueber- 
eiiistimmung dér beiden ergeben 
wird ; in diesem Falle würde 
sich ein grösserer Verbreitungs- 
bezirk dér neueu Art ergeben, 
da danu allé von den genannten 
Herren für S. Neilreichii ange- 
führten Standorte auf S. Simon- 
kaianum zu beziehen wáren. 
Ich envahne hier noch, dass 
sich allé diese Staudorte auf 
