166 
egyik helyen tovább ott marad, mint a másikon. Nekem, a HarT- 
NACK-féle mikroskopinm 4-es számú tárgylencséjén át ötlött a 
szemembe és sokat vizsgálván, ma a szokotthelyen szabadszemmel 
is megkülönböztetem. Nehezebben lehet meglátni a szőrös helyen, 
a szörtelen részen szebben kifejlődik. 
1. ké\). A II. leiosoma virágzó ágacskája. Levele mellett nt a stipuláris gbindula 
virágnyele mellett jp a kocsánmelléki mózfejtö, kevéssó kisebbítve. 
A levél töve mellett, mind a két felől a melléklevél (stipidal 
helyén a nectariimi extraűorale, mint gömbölyded, tojásdad vagy 
széles félkörlapformájú, fényes, sárga vagy sárgabarna, némelykor 
rövidke-nyelű testecske. Ilyenre hanyatlik vissza a szomorú fűz 
melléklevele is. Az estike levele mellől hamarább eltűnik (glandnla 
fiigax , mint a virág, illetőleg terméskocsán mellől. 
A levélmelléki glandnla jelenléte vagy hiánya összefügg a 
levél aljának végződésével. A mely Hesperiswok felsőbb lev^ele 
széles vagy nyüas {H. silvestris), nyeletlen alappal támaszkodik a 
szárhoz, az ilyen mellett giandnlát nem láttam, nem is lehet, mert 
a levél alja körülfoglalja azt a helyet, a hol a rövidnyelű, keskeny- 
aljú, lent nem fogaslevelű Hesgjerísnek ilyen giandnlája fejlődni 
szokott. A hol a főtengely levele a gyors fejlődés közben mintegy 
az ágra rántódott, tehát az ág alján van a levél, az ág alatt pe- 
dig nincs ; ott az ág töve meg az ágra tolódott levél között, az 
infrafoliaris ágdarabon két oldalt, giandulavonást látni, vmgyis a 
glandnla eredeti helyzetétől kezdve, mint sárga vonal egész az ág 
legalsó levele tövéig terjed, az ágdarab szőre közt is sárgállik, 
jeléül, hogy a főtengely rendes levele mozdúlt ki helyéből és sző- 
rűit föl az ágra. 
Hogy valamely növényrészecskét nectarinmnak (mézfejtő) tart- 
sunk, két kellékének kell lenni. 1. Hogy szinév'el, szövetével és 
alakjával elkülönződjék a növénynek zöld vagy zöldes, vagy más- 
