a, tökének aránylagos fejlettsége, a rajta talált számos régi lomb 
maradványa is idősebb korát taniisitja. — Az .1. septentrionale és 
A. (jermanicum közti korcsnak kell tekintenem, nem csak azért, 
mert azok társaságában nőtt, hanem, mert lombja is a kettő között 
közei)es ; előbbire emlékeztet a lomb egyszerű vagy kevéssé oszlott 
lombja, utóbbira a lomb lemez vagy sallangjának kerekded vagy 
szélesedett vége. 
11. Aspleniiim Ruta muraria L, Sziklákon és kőfalakon az 
egész területen elég bőven és több alakban nő : 
a) var. Brunfelsii Heupl. Kőszegen, Rolionczon és Hámorban 
b) var. leptopliylluni Walltí. Kőszegen és Szt. Vid hegyen 
továbbá a kis Somlyón és Német Ujvárott (BüRBÁs). 
c) var. pseudoserpentiiii Mildb (var. elaUun Lanü) Kőszegen ; 
továbbá (jóborfalváu és Borostyánkőn. (BüKBás). 
d) var. Zülilieiise Kit. Kőszegen (Burbás). 
e) var. psendo-geriiianicuin Hbufl. a Szt. László hegyen 
Szeri)entinen. (Borbás). 
f) f. iinici'onulatuin iii. (Oest. bot. Zeits. 1899. pag. 
pro varietate) Lombja 8 — 16 cm. hosszú, tojás alakú lemeze 2-szer 
szárnyasán hasogatott, ritkásan álló sallangjai mintegy 12 mm. 
hossznak és 6 mm. szélesek, rhomb vagy visszásán tojás alaknak, 
ékalaku alappal felülök, felső szélük szabálytalanul fogas, három- 
szögű fogai hyalin csúcsban végződnek, mely azonban könnyen 
lekopik. — A var. Brunfelsii-iö\ már lomblemezének ritkábban álló 
nagyobb és szélesebb sallangjai kűlönböztetiK meg, eltekintve a 
fogak alakjától ; átmeneti alakot képez ettől a var. psemlo-serpen- 
iin'Aniz. — Kőfalakon nő Kőszegen. 
12. Aspleniuui imirariaeforme in. (H. Ruta mararkiy, A. 
Forsteri?) (Oest.bot. Zeits. 1809 pag. 63 pro A. (jermanicum X A. Ruta 
muraria) Elég erős tőkéjén sok elhalt lomb csonkja és 11 darab 
zöld 8 — 11 cm. magas lomb ül, ezeknek 4 — 6 cm. hosszú merev 
nyelük barna, sőt a lemez gerincze is jobbadán fele hosszában hátul 
barna; lemezük hosszúkás tojás alakú, kétszer szárnyasán haso- 
gatott; sallangja kevés, 3 pár és a lebenykés csúcs; többnyire 
váltakozva és ritkásan állanak. Az alsó 1 — 2 elsőrendű sallangja 
16 mm. hosszú, felfelé elálló, ékalaku, mintegy 5 mm. hosszú nyéllel 
van a gerinczczel kapcsolatban és 2 — 3 másodrendű sallangra haso- 
gatva; ezek úgy a felső sallangok 8 — 10 mm hosszúak, 3 — 5 mm. 
szélesek és szinte ékalaku nyélforma alappal felülök ; felsőszélük 
kerekded, szabálytalanul csipkés-fogas, néha lebenyesen bemetszett, 
hyalin szegélylyel sphenopteridis erezettel. Sorusai elég nagyok, 
ezek fátyolkái ép, kissé hullámos szélüek; a sporougiák jól fejlö- 
düttek, a mit a spórákról nem birtam meghatározni. 
Ezen páfrányból csak egy töt találtam 1898. Augusztus ha- 
vában, Alsó Podgorián, a nagy Plísa-hegy alján, choritpala sziklán ; 
miután közel hozzá láttam H. jermanicum ai és A. mararia-t, 
lomblemeze is hasonlitott e kettőéhez, azért ezekből képződött 
