1»2 
Ez a felfogás helyezi az 
ektypákat a réyi herbáriumok 
f képes füvesküiiyvek) és mo- 
dern herbáriumok (szárított 
növénygyűjtemények) közé s 
tagadhatatlan, hogy mindkettő- 
nek előnyeit egyesítik ma- 
gukban. 
A PACiNi-féle ektypa-gyüj- 
lemény a legrégibb, melyet is 
merünk s keletkezése a XVT-ik 
század utolsó negyedébe te- 
hető. Utánzásra csak jó másfél 
század múltán talált, de ekkor 
nagy divatra kapott. KniphpüP\ 
Hbckkr, Ludwjü, Jdnghanns 
s főleg Hoppé ektypái nagy 
feltűnést keltettek. Most már 
ritkábban alkalmazzák. 
A XVI-ik századból mai 
napig ismert herbáriumok fel- 
sorolásánál nagyon rövid lehe- 
tek, mert ezeket könnyen hoz- 
záférhető folyóiratokban vagy 
önálló müvekben és brosúrák- 
ban egyenként már jól és be- 
hatóan ismertették s csupán 
némely oly megjegyzésekre 
szorítkozom, melyek tárgyun- 
kat eddig nem ismert oldalá- 
ról világosítják meg. 
1—3. Türnbr, Falconer 
és Morgan már elveszett her- 
báriumaik után a szárított nö- 
vény-gyűjtemények legimpozán- 
Vervielfaltigimg, wogegen eine 
ge trocknete Píí anzen sam m 1 ung 
für sich immerhin nur ein ein- 
ziges Exemplar ist. 
Diese Auffassung stellt die 
Ektypen zwischen den altén 
„HerbarieiP‘ (mit Abbildungen 
versehenen Kráuterbücher) und 
den modernen Herbare (getrock- 
neten Pílanzensammlungen) und 
es ist unláugbar, dass sie die 
Vortheile Beider in sich ver- 
einigen. 
Die PACiNPsehe Ektypen- 
Sammlung ist die aller álteste 
die wir kennen. und ihre Ent- 
stehung kann auf das letzle 
Viertel des XVI. Jahihunderts 
gesetzt werden. Eine Nachah- 
mung fand sie erst nach gute 
anderthalb Jahrhunderte, aber 
zu dieser Zeit gerieth sie sehr 
in Mode. Die Ektypen des 
Kniphof, Hecker, Ludwig, 
JUNGHANNS und insbesondere 
die des Hoppé erweckten gros- 
ses Aufsehen'-^-). Derzeit werden 
sie schon seltener angewendet. 
Bei dér Aufzáhlung dér aus 
dem XVI. Jahrhunderte be- 
kannten Herbare kann ich mich 
schon kűrzer fassen. da diese 
in leicht zugánglichen Zeit- 
schriften sowiein selbsstándigen 
Werken und Broschüren einzeln 
schon eingehend beschrieben 
worden sind, und beschránke 
mich hier nur auf eiuige Be- 
rn erkungen, welche un seren 
Gegenstand von einer bisher 
noch nicht gekannten Seite 
beleuchten. 
1 — 3. Nach den bereits ver- 
”) „Ectypa plantarum Ratisbononsium' 1787 — 1793 et „Betypa plan- 
tarum solectarum." 1796. 
