199 
Koch az i. li. 595. old. a Dentaria glanclulosa és enneapkyllos 
levél mirigyét a D. hulbifera szaporító rügjsarja (biilbilliis) kezde- 
tének becsüli. Ez azonban a levél töve közepéből egyenként fej- 
lődik s kétségtelen ág-képlet. Hogy nem ügy támadt, mintha az 
egyik glandnla elsatnyúlt, vagy az egyik jobban fejlődő a másikat 
teljesen elnyomta volna, a helyzeten és könnyen megszabható 
morfológiai értéken kívül, bizonysága az is, hogy a rügysarjas 
fü levele két oldalán, a stipula helyén van a szóban levő picike 
mirigy, tehát rügysarjjá át nem változhatott. A nectarium estra- 
ílorale párjával a levél tövén kívül képződik, más a száma, meg 
a helyzete, mint a D. hulbifera rügysarjának. Ha sok sarj vau 
rajta, nem magvazik. 
A Hespieris matronalisnak (Majella) az ága tőve két oldalán 
is láttam ilyen nectarium juxtaramealét (ágmelléki mézmirigy). 
A kruciferák régi bélyegeiből megőrződött nyom a nectarium 
sive glandnla juxtapedímcularis (kocsánmelléki mézfejtő) a virág- 
kocsán alján, mind a két oldalon levő apró (1 ram. v. kissebb) 
tüjásdad, sárgás, sárgabarna vagy sárgás-zöldes mirigytestecske.’) 
Gyakran kis palaczkhoz hasonlít, vékony csőre vagy nyaka van. 
Néniel3uk alig nagyobb mint a gömbös szőr feje s áttetsző. Waldsteix 
és Kitaibel^) a H. runcmata leírásában mondja: „pedunculi. . . 
basi utrinque stipati denüciilo glandulaeformif' KoCH D. i. h. 596. 
old. szerint pedig a Dentaria digitatán a siipellák és bracteálc jelölése. 
A Hesperisxxok valamennyi faján kívül láttam a Dentaria 
bulbiferán, D. trifoUán (Klek Ogulin m.), D. glandulosán, a 
Cardamine dentatán (Soroksár), C. amarán, a Barbaraea croaticáw 
(Fiume, Monté Maggiore, Ostária), a B. arcuatán (Zugliget, Sváb- 
hegy Budán), a B. Barbaraeán (Ó-Buda), a Bunias orientalison és 
B. wacropferáü, a Cochlearia Tátráén, a Baphanus Raphanistriunon, 
Sinapis orientalison és S. Sclikuhrianán, Lepidium perfoliatumon, 
az Iberis umbellatán, Lunaria rediviva var. inacropodán, (ezé négj’- 
szögletű), kivált olyan keresztesvirágú fajon, melyet éjjeli virágnak 
tekintenek.^) Ezeken még apróbb, nem annyi sok, nem olyan 
rendes, mint a ífes^emnek Monticolae csoportján, sőt a H. tristisé, 
meg a H. glutinosaé is kevesebb és apróbb szokott lenni. Ez az 
ősi szervmaradék — Normanm. h 107. old. szerint — fiatalkorban 
még több más fajon is van, később, mint apróság, célját végezve, 
hamar lehull. A kivételképen kifejlődő fürtbeli levél {Draba 
lasiocarpa, Bursa pastoris, Alliaria) mellett ilyen nectariiimot 
nem láttam. 
') Lehet az Eichler (Flóra 186.5, 5"4. old.) említette Cardamine 
Ililariananak. külső kelyhe is ilyen nectarium Xem rajzolta le, hogy róla 
Ítélni lehetne. A Klein Gy. ismertette (.Mathem. és term. tud. Értesítő 1901 
405 — 16) álhimet is tanácsos lenne a stipularis helyzet szerint revideálni. 
0 Waldst. et Kit. i- h. II, p. 220. 
’) Knl’TH, Blüthenbiologie II. köt 90 stb. oldaláról a Cardamine pratenaisi 
Cuidk't. a Dentaria enneaplnjllosi stb. jegyeztem ki, mint Üos noctuidarumot. 
