206 
tartozik ; ilyen példányok lehettek különben azon A. Forsteri között 
is, melyet Dr. BokbáS tanár Dr, LuERSSEN tanárnak küldött és 
ntóbbi typikus A. Ad. nigrumnak tekintett, azonban a küldő is 
elcserélhette. 
Az A. Forsteri fiatal tökéi voltak azok is, melyek Sadebbck 
(Sitznngs-Ber. d. Ges. f. Botanik zii Hamburg- III. 1887. pag 74) 
azon következtetésének szolgáltak alapúi, miszerint ezen haraszt 
szerpentinmentes talajon a 6 ik nemzedékben A. Ad. nigrummá, 
válik. Sadebeck súlyt fektet arra, hogy az ö növényeinek lombja 
fényes volt és részben jól áttelelt; már pedig az A. Forsteri 
fiatalkori lombja szintén kissé fényes, jobban telel át, mint a kifej- 
lődött tőkék lombja és könnyen fel is cserélhető az A Ad. nigriim 
lombjával. Kétség fér tehát SadebECK kísérleteinek eredményéhez, 
annál is inkább, mert megfordítva A Ad. nigrumhíA szerpentin 
talajon még nem volt A. Forsteri nevelhető. 
Az A. Forsteri oly lombját is, mely az A. Ad. nigrum lomb- 
jához hasonlít, nem éppen nehéz beosztani, mert amannak lombja 
nem oly kihegyesedett, sallangjai hosszabb ékalakű alappal ülnek 
fel és ritkásabbak, széleik nem érintik egymást, fogaik inkább 
elállók, nem pedig egymás felé előre hajlók, rövidek, csak hegyesek, 
soha sem kihegyezettek ; alsó lapjukon hiányoznak a legyezöforma 
magasodások és barázdák ; a sorusok fátyolkái ritkán épéinek. 
Ellenben az A. Ad. nigrum lombjának lemeze rendszerint hosszabban 
kihegyesedik, utolsó rendű, sallangjai tömörültebben állanak, rögtön 
kesken}^edett rövid ékalakű alappal ülnek fel, széleik rendszerint 
érintkeznek, alsó szélük domború, a sallangok fogai felfelé gör- 
bültek, többé-kevésbbé kihegyezettek, fátyolkái sekélyen csipkések, 
többször épélüek. — Habár egyik vagy másik a felsorolt ismertető 
jelek közül nincsen eléggé kifejezve, marad a többi ; rendszerint 
a sallangok fogainak alakja és iránya adja a legjobb támpontot a 
lomb megkülönböztetésére 
Ezek szerint ezen szép és messze elterjedt harasztunk jól 
jellemzett az A. Ad. nigrunimiú és talán az A. cuneifoliumYi'V.-vsd 
egészen egyenértékű külön fajnak tekintendő ; nézetem szerint 
A, Forsteri Sadler í 1830) elnevezése megtartandó. Hogy mennyire 
rokon az A. címei foüiwihoz nem tudom, mert utóbbit nem is ismerem ; 
van ugyan ezen elnevezés alatt egy nem régen Verona vidékén 
szedett példány gyűjteményemben, melyet különben nagyon meg- 
bízható forrásból kaptam, de ez kétségen kívül A. Ad. nigrum. 
Az A. Forsteri Sadl. lombja megyénkben rendszerint nem 
telel át, mert áttelelésnek csak az tekinthető, ha tavaszkor az új 
lomb fakadásakor a tökén még legalább 1 — 2 tavalyi élő lomb áll; 
pedig több évi megfigyelésem alapján állithatom, hogy középszerű 
telek után április végén a teljesen fejlődött a) b) és d) alakokhoz 
tartozó tőkéken élő tavalyi lomb nincsen, csak kivételesen 1 — 2 
barnás csonkja látszik és az elszáradva fekvő tavaszi lomb közöl 
búvik gyengéd kunkorodott uj lombja. A fiatal tőkék úgy a f. 
