227 
lett tudtak megmaradui. Hogy 
a H. seinncola Innsbruck körül 
csakugyan reliquia, ez éppen 
abból a körülményből követke- 
zik, hogy nálunk oly felette 
ritkán fejleszt tökéletes virá- 
got. A növények eredeti virág - 
zási idejűket tudvalevőleg majd 
nem sohasem változtatják, s 
mert Észak-Tirolnak mai égalji 
viszonyai, melyek a növény ren- 
des virágzás! idejében márczius 
elején és közepén uralkodnak, 
olyanok, hogy azok a virág 
fejlesztésére nem alkalmasok ; 
a növény a tökéletes virág kép- 
zését majdnem egészen beszün- 
tette s e helyett a termés és 
a vegetatív szervek buja fej- 
lesztésére szorítkozott. A vilá- 
gosság és tér hiánya minden- 
esetre nem oka ezen jelenség- 
nek, mert a V. sepincola-tQlQ- 
pek habár cserjék szélén vagy 
azok alatt teremnek — de min- 
dig laza talajú s elegendően 
sőt jól megvilágított helyeken 
nőnek. 
Innsbrucki ibolyáink közül 
— bár nem oly mértékben mint 
a, legmelegebb helyekhez kötött 
r. sepincola — még a V. scia- 
phüa KüCH és V collina Bbss 
var. declivis Du MoUL. is ilyen 
növényreliquiának tekinthetők. 
2. V. Oenijwntana mh. D. bot. 
Monatsschr. 1886, p. 151, v. ö. 
1 892, p. 131. Miután a legutóbbi 
időig is bizonyos kételyek me- 
rültek fel ezen korcsnak állá- 
sát és összevonását illetőleg, 
ennélfogva újból hangsúlyozom, 
hogy a V. Óenipontana alapjá- 
unsere Gegend durchflutenden 
Föhn erhalten habén. 
Dass V. sepincola in Innsbruck 
eine Relictpíianze ist, dürfte 
gerade aus dem Umstand her- 
vorgehen, dass sie bei uns so 
überaus selten vollkommene 
Blüten entwickelt. Die Pflanzen 
ándern ihre ursprüngliche Blüte- 
zeit bekanntlich fást gar nicht, 
und da die klimatischen Ver- 
háltnisse, welche heutzutage zu 
Anfang und Mitte Márz d. h. 
zu dér ehedem gewohnten Blüte- 
zeit, in Nordtirol obwalten, dér 
Pflanze allzuwenig behagen, so 
hat sie die Production voll- 
stándiger Blüten so gut wie 
ganz eingestellt und sich auf 
die üppige Entwickelung dér 
vegetativen Theile und dér 
Früchte beschráiikt. Dér Man- 
gel an Lidit oder Raum ist 
jedenfalls nicht die Ursache 
diesel’ Erscheinung, da die 
Herden dér T^. sepincola, wenn 
auch neben und unter Gestráuch, 
doch meist auf lockerem, genü- 
gend oder sogar stark besonn- 
tem Bódén wachsen. 
Von unseren Innsbruckéi’ 
Veilcheii diirften auch noch 
Viola sciaphila IvOCH und V. 
collina Besser var. declivis Du 
^lOUL., wenn auch nicht in so 
hervorrageiider Weise wie die 
auf die wármsten Lagen be- 
schránkte V. sepincola, als Relict- 
ptlaiizen zu betrachten seiii. 
2. F. Óenipontana mh. D. bot. 
Monatsschr. 1886, p. 151, vgl- 
1892, p. 131. Da bis in die 
letzte Zeit noch gelegentlich 
Zweifel über die Stelliing und 
Zusammensetzung dieses Ba- 
stavdes geaussert wurden, so 
kannich nicht umhin, nochmals 
