230 
Vizsgáltam ebből a célból a H. tristis-wék. élő virágzatát. 
“/ 5 -nyi állásban, három oldalról szorosan összenyomóűik s a virágzó 
ágacskáinak apróbb-nagyobb bimbói nagyon összesajtolvák s részben 
meg is lapítvák, mint a mehauikai nyomás kétségtelen jele. A 
nyomástól kevésbé szenvedő alsó levelei a virágzatnak gyakrabban 
kifejlődnek, a H. iristis lazább virágzatának 4-5 kocsánya is 
nőhet ki nagyobb levél tövéből {inflorescentia semifoliosa). Egyiknek 
legalsó két virága egy-egy levél tövéből eredett, erre néhány levél 
tövéből többvirágú fiirt következett, csak ezután maradt a virágzat 
levéltelen. A legalsó két virág virágzó ágacskának fogyatko- 
zása volt. 
Azt is tapasztaltam, hogy, ha a Phytoptas vagy a Cystoims 
támadásával vagy más korcsulásal a virágzat fejlődése megzava- 
rodik, az ilyen bántott virágzat levelei szőrösödve kifejlődnek 
{Arahis aariculata az ó-budai hegyeken, Bursa jjustoris, Camelina 
dlvestris) és arányos nagyok. A Cardamine dentata SCHULT. a 
Csepelsziget partján, Soroksárral szemközt, teljesedve és sok más 
eltéréssel szép lilavirágú. Némelyiknek a szára tetején, a virágok 
fölött 1 — 2 levél van. A Sziget-Űjfalu rétjéről való példán a külön- 
ben levéltelen virágzatot leveles sarj tetőzi. (2. kép, x). A földre 
leesve, a sárban meggyökeresedve új Cardamine lett vohxíi belőle.-*) 
A Lejndiumperfoliatum szára (Szépárok Budán) rendes teriiiésíurttel 
végződik, egynek a teteje tovább növekedvén, szétágazik, leveles 
ágakat hajt a tetején virágsátorral, közbeii-közben néhány levéllel. 
Sajátságos, hogy c sarj alsó levelei széthasadozni kezdenek, a többi 
levél rendes szárölelő. Ez a szár tetején levő sarj a felemás anya- 
növényt ábrázolja. Csekélyfokú pilosismus is van a túlsarjadzáson ; 
egy kocsáii mellett fél stiptda adxiata. Többlevelü gyakran az Arabis 
tnrrita virágzata. A Sisymbrium Loeselii-iiek (a Szt. Gellérthegy 
alatt, 1901. okt. 26) különben levéltelen virágzata alsó felét jókora 
nagy, szárnyashasábú levelek szaggatják meg. Ilyen lent és fent levél- 
telen, közepén leveles virágzatot Budán a Keseda lutea-w is láttam. 
A Hesperisvirágzat szőre rendesen kétrétű. A hosszabb kemé- 
nyebb s jobban szétálló vagy az alacsony vidéken ragadós göm- 
böcskével végződő szőr alatt apróbb, jobbau lesimuló, ágas pihea^ör 
vagy pehely van, de virágzás után a fúrt meglehetősen kopaszo- 
dik. Legtovább marad vissza az ágas pihe, némely fajon a glandula 
is. A kurtább, sűrű csillagforma szőr a gyenge bimbót puhán és 
melegen tartja, de a fiatal virágnyelet se engedi egészen egymás- 
hoz nyomódni vagy egymással összeforradni. 
A virágkocsán (virágnyél) a keresztesvirágúak hengerded szára 
ellenére rendesen összelapúi, levéluyélforma, félhengerded, vagy 
kétélű, sőt négyszögletű is. Az alja a levélnyél töve módjára is 
szélesedik, lefutása a főtengelyen, mint keskenyke léc, gyakran 
látható. Az ilyen virágkocsáimak gyakran csak a felső oldala pely- 
V. ö. A Balaton tavának és partmellékének növényföldrajza, 30. old. 
