‘233 
káni H. nluiinosa virág-a lialottszín vagy lialavány sárga vagy 
szennyes lila élénkebb rajzolat nélkül, azért ViSlANI első leírásá- 
ban: „sordide rnbri, tristes.“ 
A H. matronalis meg a H. cladotricJui nagyobb virágai között 
kisebb virágú individuumot is láttam, mint a (njnodíjmvnia kezde- 
tét, a H. íjluti'nosd-i\ak gyakoribb kisebbvirágúi közt pedig pedig 
szokatlanabb nagyobb virágút. 
A kis- és nagyvirágú alak ugyanazon a helyen egymással 
vegyest könnyen figyelmen kívül marad. Eleinte bizonyára sok 
helyen így nőtt. Később a természeti viszonyok hol a kisebb, hol 
a nagyobb virágának kedveztek, csak az egyik alak maradt fenn 
s lassanként geografiailag elkülönzödött a másiktól. Ez a kruci- 
ferák földrajzi elterjedéséből kétségtelen. Egymástól távol vidé- 
ken, a hegységnek különböző magasságában gyakran találkozunk 
keresztesvirágú fajokkal, melyek egymáshoz egészen hasonlók, 
apróbb más eltérő bélyegen kívül kiváltképen a virágnak nagyobb 
vagy kisebb szabására, hosszabb vagy rövidebb bibeszálukra nézve 
különböznek, a mint az egyik helyen csak az egyik, a másiktól 
függetlenül állandósodott, lassanként külön fajjá alakúit. A fajke- 
letkezésnek ilyen nagyon valószínű esete hazánkban pl. 
A Hesperis hímjéről különös megemlíteni való nincs. A kur- 
tábbik két hím alján, kívül, két oldalt levő paízsdad nektarium 
termeli a virágnak édes csalogató nedvét, a mézet. 
A Hesperis termője ritkán szőrös vagy glandulás, de hama- 
i'osau lekopaszodik, a hegyvidékiek közt szőrösbecös fajt találni 
ritkaság. A H. carpaüca Zap. a szorösterinésűnek jelzett //. nivea 
későbbi stádiuma lekopaszodott becöjével. Az eredetileg kopasz- 
becős fajok száma tetemesebb. A kész termés minősége szerint 
a Hesperis^ a mint hátrább ismertetjük, három alnemzetségre szakad, 
cikkezödésével a Raphanus felé hajlik. ') 
') A Hesperis, kivált a II. trisiis hecöjónok vastag korotje (ropliiin) 
az crnyősek, Alalvacoák, Goraniaceák stb. analógiája nyomán könnyön azt 
a gondolatot óbroszti, hogy mint tengelykóplet itt is carpophoruni-órtókü. 
A ki'uciforák tormósónek fejlődését Eichler ugyan vizsgálta, do hogy a keret 
a termőlevél szélének összeforradása, az ő vizsgálatából nem nagyon derül 
ki, inkább más analóg képződés nyomán mondják úgy. A véletlen 3-4- 
rokoszü kriicifera keretje egész olyan, mint a Geraniaceák tormésoszlopa, ha 
róla a tormésszom már lofoszlott. A korosztosvirágúak közt a Lunaria meg 
a CameUna termőlevele — a replum helyett — érés után is viseli a bibeszálat 
Bunias erucago, 
Arabis aronosa, 
Bursa pastoris, 
Cardamlno Haynoana, 
Cochlearia armoracia, 
Gamelina silvestris, 
Choiranthus cheiranthoidos (L.). 
Apróbbvirágú : 
orysimoidos L., 
canescens (Eoth) 
Nagyobbvirágú : 
B. macroptora Kclib, kivált délen, 
A. potrogena, 
B. grandiüora, 
C. pratensis, 
C. macrocarpa, 
C. sativa, 
Ch. hieracifolius (L.), 
Oh. carniolicus (L)oll ), 
Ch. banaticus Gris. (Erysimum 
comatum Fané.) etc. 
