240 
felületén, a szöralakú pelyvák jobbadán ecsetszerü csoportokat 
képeznek. 
:íl. Aspidiuin lobatiforme. in. fA. lohatum X Braunii.J 
(Ocst. bot. Zeits. 1S99 pa«' Gö). Lombja ÖO — GO cm. magas, rövid 
nyelén és gerinczén világosbarna, hosszan kihegyezett pelyvák ; 
mintegy 40 cm. hosszú és csak 10 cm. széles lemeze lefelé röviden 
és kevéssé keskenyedett, kétszer szárnyasán hasogatott, hátul szőr 
alakú pelyvával. Felfelé elálló de nem sarlószerüen felgörbűlt első- 
rendű sallangjai 7 cm. hosszúak, kihegyesedők ; másodrendű 
sallangjai ferdén metszett majdnem ékalakii alapból hosszúkás- 
tojásdadok, hegyesek rövid szálkával, ékalakú alapjukkal határozottan 
ferdén előrehajolva és ritkásan ülnek gerinczűkön, első párjuk 
lebenyesen bemetszett, a többieknek széle és pedig a legfelsőbbeké 
is csipkésen fogas alig odasimult szálkákkal, tompa és alig előálló 
f iillebenykéjűkön vízszintesen elálló rövid szálkával. Somsai kicsinyek, 
lajios fátvolkával fedettek melynek széle többnyire felgörbűlt, alatta 
alaktalan setétbarna szemcsés anyag látszik. Sporangiumja csak néhány 
találliató, spórát nem láttam. — íizen haraszt, melyből a hámori 
(löszl)ach-völgyben az .4. lohatum és A. Braunii közelében egy tőt 
találtam, korcs a nevezettekből ; termeténél fogva nevezetesen lomb- 
jának lefelé röviden és keveset keskenyedő lemeze felfelé elálló és 
kihegyesedő elsőrendű sallangjai, végűi ritkásan és gerinczűkön 
ferdén ülő, alapjukon ferdén metszett, keskeny másodrendű sallangjai 
által közelebb áll az A. lohatum\\oz ; az A. BraurdihiA történt szár- 
mazását ellenben a lombnyél kihegyezett pelyvái és a másodrendű 
sallangok tompa fűllebenyei tanúsítják. — A. Lnersseni DöRPL. 
(/l. lohatum X Braunii LsSN. LuERSSEN 1. c. pag. 3őG — 59 és Flóra 
exs. Aust. llung. Nro 2305) lefelé keskenyedő lomblemeze derék- 
szögken elálló elsőrendű és tömören gerinczűkön föggőlegesen ülő, 
széles és alapjukon kifelé a gerinczczel párhuzamosan metszett 
másodrendű sallangjai által sokkal közelebb áll az A. Braunii\\ai. 
mint az .4. lohatum\w7^ mely utóbbinak ismertető jele rajta alig 
látszik; lombjának termete tehát lén 3 "egesen eltér az A. lobatiforme 
lombjától, melytől a felsorolt jelek által könnyen meg is külön- 
böztethető. 
22. Aspidiuni Thelypteris Sw. Mocsarakban és zsomlíékon 
Vasvárott a Szt.-Kút alatt, Bűkkfej, Szergény és Peczöl mellett 
(I)r. BorbáS 1. c. 153 hl]).) 
23. Aspidiuni montanuni Ascherson (4. Oreopteris Sw) 
két alakban 
a) f. typiciim. 
b) var. crenatum Milde. — Mindkét alak a kőszegi és 
borostvánkői liegység erdeiben és gesztenyéseiben gyakori és sere- 
gesen lép fel. 
24. Aspidiuni íilix inas Sw. Az egész megyében el van 
terjedve, hegyvidékének erdeiben nagyon gyakori és sok alakban 
található n. m. 
