358 
Cotinus Cofjgygria, Bhammis tinctoria stb. alkotta csalitban leg- 
nagyobb nieglepeléRenire a ('eterach offuinarnm-ndik egy nem 
valami erőteljes, de elég szépen kifejlődött példányára akadtam. 
Evvel a nevezetes lelettel a deliblati homokról immár öt haraszt- 
faj ismeretes, úgymint a Fteridium aqiiüumm, Asplenium Tricho- 
manes, Folypodmm vulgure, Boirychmm Lunaria és a Ceterach 
officina. -um, a mi tekintettel arra, hogy még csak egy-két évvel 
ezelőtt ugyanott csak 1 haraszt, t. i. a Fteridimn aquühium elő- 
fordulása volt biztosan megállapítva, s hogy az egész Alföldi'öl is 
csak mindössze 5 — 6 szárazföldi harasztot ismertünk, elég szép 
szám. Igen nevezetes, hogy a deliblati homokon némely olyan 
harasztfajt sikerült találnom, mely más egyebütt nemcsak az Al- 
földön, hanem mondhatni — Horvátországot és Fiume területét 
nem tekintve — egész Magyarország tölgyövében rendkívül ritka. 
A deliblati homok belsejében fönmaradt ei-dövegetáczió olyan erdei 
növényeknek kedvez, melyek másutt az egész Alföldön és az 
alföldszéli hegyeken nem igen telepednek meg. A mi épen a Ce- 
terach officinarum-oi illeti, az az egész Alföldről és a Dunántúl 
laposabb vidékeiről ismeretlen, az alföldszéli hegységekben pedig 
csak ott fordul elő, ahol kedvező mészkőtalaj kínálkozik neki. 
Legközelebbi termőhelyei a deliblati homokhoz a déli Krassó- 
Szörénymegyei mészhegyek (mész sziklái). A Fteridium aquilinum 
az Alföld összes nagyobb homokvidékeiu megterem. Az Asqdenmm 
Trichomanes az alföldszéli legszárazabb hegyek sziklahasadékaiban 
is otthonos, de az Alföld más vidékéről nem ismerjük. 
Ellenben a Botrychium Lunaria megint olyan faj, mely 
Magyarország egész tölgyövébeu legalább is ritka, mert a hegy- 
ségekben is inkább a havasi régióban, a fenyőöv felett tenyészik 
leggyakrabban. Különben nemcsak az az egynéhány haraszt, ha- 
nem más növény, így különösen a Tilia tomentosa gyönyörű ligetei, 
melyekben vagy melyek körül Evonymus verrucosa, Thalictrum 
aquilegifolium, Ceqdialanthera ruhra, Epipactis latifolia, Convallaria 
majális stb. nő. azt mutatják, hogy a deliblati homokot nem sza- 
bad egy nagy kietlen pusztának nézni, mert az csak ott puszta, 
ahol a futóhomok uralkodik, ellenben a mélyében fekvő bántatlan 
erdővegetácziója vetélkedik hegységeink legszebb, legüdébb növény- 
zetével. Ki kell emelnem, hogy a deliblati homok erdős ligetei 
kiváltkép az itt-ott igen magas homokdomboknak északi lejtőin 
vagy azok tövén, sokszor katlanszerü mélyedésekben fejlődnek ki 
legszebben Az említett harasztok a Juniperus communis alkotta 
sűrű rengetegben nőnek leginkább, szintén többnyire északi oldalon, 
míg a dombok vagy buczkák déli lejtői rendesen sivárabbak. A 
magyar geológusok és geographusok jól tudják, hogy ennek mi a 
magyarázata : a dombok vagy buczkák északi oldalai az ezen vi- 
déken uralkodó szárasztó délkeleti széltől természettől fogva meg- 
vannak védve, inig ellenben a túlsó oldaluk könyörtelenül ki van 
téve a hirhedt Kossavának. Az északi oldalt is éri szél, különösen 
