5 
ma azonban már, sajnos, nem eléggé kiterjeszkedő munka helyébe 
■egy hasonló tulajdonságokkal rendelkező, azonban a mai napig 
kiegészített művet nyújtson. 
AscHERsoN-nak valóban sikerült Synopsisában egy olyan 
klasszikus művet alkotni, mely minden hasonlót annyira felülmúl, 
hogy a kritika is csak egyes detailokban érinthette. Ez a munka 
a botanikai nyelvben valóságos fogalommá lett, az elérhető töké- 
letességnek és megbízhatóságnak fogalmává. 
Ennek a munkának minden ismerője jól tudja méltatni, hogy 
mikép fűszerezte ő a száraz anyagot morphológiai, fejlődéstani, 
növényföldrajzi, történeti és etymologiai részletekkel ; sokkal több 
lett belőle, mint egy Synopsis s ebben felülmúlja a KocH-féle művet is. 
A munkát botanikus körökben érthető kíváncsisággal várták, 
mert már évtizedek óta nem jelent meg erről a területről össze- 
foglaló flóra. Első sorban az volt a nagyérdekű kérdés, hog3 r a 
szerző, aki a fejlődéstörténeti elméletek s a «jó» és «rossz» fajok 
között való harczok «Sturm und Drang» korszakát átélte, miképpen 
fog viselkedni a ma divatos phylogenetikai csoportosítással szem- 
ben, mily módon fogja kifejezésre juttatni felfogását a fejlődés- 
történeti princípiumról, melynek egy ilyen munkában annyi 
gazdagon tagozódott csoport számtalan alakjának egymás mellé 
vagy alárendelésében kell nyilvánúlni. 
És itt meglepett bennünket a józanságnak egy valódi mintájával 
s példájával annak, hogyha a természetvizsgáló maradandót akar 
alkotni, úgy nem szabad eltávolodni attól, amit közvetlen észlelni lehet. 
0 is valószínűleg érett megfontolás következtében egy lépés- 
sel sem távolodott el attól, amit magán a növényen s annak elter- 
jedéséből felismerni lehet s ezért művének felépítését első sorban 
morphologiai különbségekre alapozta. 
A szakember el tudja képzelni a nehézségeket, mellyel kiizd- 
hetett, midőn a megkülönböztető bélyegek értékét mérlegelte ; itt 
vált azután nagy hasznára nemcsak erősen kifejlett kritikai érzéke, 
hanem, kiterjedt ismeretei a morphológia és fejlődéstan terén. 
Úgy tűnik fel, fel mintha kora egyik legkiválóbb búvárának 
következő tételét 
«Nur ein Narr zankt síeli noch um gute und schlechte 
Arten ; dér echte Naturforseher aber sucht seine Kenntnis dér 
zahllosen von dér Natúr gegebenen Formen möglichst aus- 
zudehnen und zu vertiefen und sielit seine wissenschaft- 
liche Aufgabe nur darin, die Gesetze zu entdecken, .nach 
denen die fliessenden Formen untereinander zusammenhangen 
und auseinander sich entwickeln.» 
vette volna fontolóra, ezt a valóban egészen modernül Rangzó tételt, 
melyet azonban csodálatos módon Schleiden*), egyike kora leg- 
*) l'ber Darwinismus und damit zusammenhangenden Leliren. «Unsere 
-Zeit» 1869. 
