fényesebb, azonban sajnos gyakran oly ellentmondásokban gazdag; 
szellemeinek, fejezett ki. 
Ascherson nem állapított meg új törvényeket a növények 
csoportosításában, szintúgy nem kaptunk tőle új princípiumokat 
a növényrendszertanban, az ő legfőbb érdeme ezen a téren az 
volt. hogy az általa helyesnek felismert princípiumokat alkal- 
mazta, amidőn igy az oly nagyrabecsült mesterének A. BRAUN-nak 
rendszerét egész terjedelmében először hozta nyilvánosságra*),, 
majd amikor Synopsisában a modern berlini iskola által megálla- 
pított elveket egészen a faj (species) alosztályozásig a gyakor- 
latba átvitte. 
Nem ez az a hely. ahol ennek a nagy tudósnak összes 
érdemeit, melyet a floristika különböző terein, i g v szűkebb hazája,, 
majd Egyiptom és Libya flórája körül, különösen azonban Afrika 
északkeleti oázisai flórájának kikutatásával, szintúgy más tudo- 
mányágakban, így a geographiában és ethnográphiában szerzett, 
megfelelően méltatni lehetne. Bizonyára nem lesz hiány a tar- 
talmas megemlékezésekben, melyek ezt a kötelességet az elhúnyt 
iránt törleszteni fogják. Legyen szabad azonban ezen a helyen 
kissé behatóbban megemlékezni hazánk flórájának kikutatása 
körül szerzett érdemeiről. Ezeket direkt és indirektekre oszthatjuk, 
melyek közül az utóbbiak az előbbieket számban és jelentőségben 
messze felülmúlják. 
Saját közléséből közvetlen adatokat nyertünk hazánk flórájára 
vonatkozólag három magyarországi utazása (1864: Tátra, 1865: 
Pozsony-, Pest- és Hevesmegye, 19ü5: Budapest) eredményekép, 
amikor is tekintetét főleg a nehéz csoportokra irányította, melyek 
kritikai feldolgozására soha nem nyugvó tudásszomja izgatta ; 
ugyancsak direkt adatokkal szolgált számos KiTAiBEL-től gyűjtött 
növény**) revíziójával, melyeket ö részben a Kitaibel-, részben 
pedig a WiLLDExow-herbariumban tanulmányozott. Indirekt adatai 
nagytömegű levélben vannak letéve, melyeket magyar növények 
ügyében többnyire magyar botanikusoknak írt, s melyeknek tar- 
talmát azután sokau fel is használhatták munkáikban. 
26 éven át meleg barátság fűzte Janka Viktor -hoz, egy 
hozzá hasonlóan nagyérdemű búvárhoz. Egyforma hajlam, majd- 
nem egyező életkor, egyforma lelkesűltség az ismeretlen kikuta- 
tására csakhamar (1864) oly kötelékbe fűzte mindkettőjüket, mely, 
mint legbensőbb és semmitől sem zavart barátság, egészen Janka 
haláláig (1890) tartott. 
jANKÁ-hoz intézett levelei valóságos kincsesbányáját képezik 
fontos felvilágosításoknak, helyesbítéseknek, kritikai fejtegetések- 
*) Flóra dér Provinz Brandenburg. 1864 
**) Bemerkungen tiber einige Pflanzen des Kitaibelschen Herbariums. 
Yerh. dér zool.-bot. (les. Wien 1867. - Néhány magyar növényről. A magyar 
orv. és term. vizsg. XI. nagygyűl. munkálatai 1866: 262 — 278. 
