7 
nek és felfedezett (s gyakran megakadályozott !) hibáknak. Ennek a 
levelezésnek tárgya messze túl terjed Magyarország és Közép- 
európa flórájának határain, mert sok általános érdekűt tartalmaz ; 
így kritikai megbeszéléseket újabb irodalmi termékekről, melyek 
itt gyakran sokkal élesebb bírálat tárgyává voltak téve, mint az 
a tollából nyomtatásban megjelent recensiókban, melyekben 
— egyetlen egy eset kivételével*) — bizonyos enyheséget muta- 
tott. K levelekben a tudományos élet egyes eseményeiről is talá- 
lunk tudósításokat, úgy hogy azokat Európa floristikai kikutatásá- 
nak története tekintetében valódi forrásoknak nevezhetjük. 
Ehhez a levelezéshez majdnem szorosan csatlakozik a leve- 
leknek egy tekintélyes kötete, melyeket az elhúnyt éveken át a 
legélénkebben folytatott tudományos érintkezésben (1892 — 1912) 
e sorok írójához intézett. Legyen szabad említést tennünk e helyen 
még néhány vele levelező honfitársunkról, mint Brassai SÁMUEL-ről, 
Dorner JózsÉF-ről (akinek a CuscutnJc - ról szóló munkáját helyes- 
bítve és kiegészítve németre lefordította), Kamtz A.-ról, Hazs- 
linszky F.-ről. Borbás V.-ről, Simonkai L.-ról, Knapp J. A.-ról, 
(Staub M.-ról, Haynald bíborosról, Löw Immánuel ról (akinek klasz- 
szikus műve : Aramáische Pflanzennamen kidolgozásánál segít- 
ségére volt), Menyhárth L.-ről, Dr. Moesz G.-ról, Dr. Kümmerle 
J. B.-ról, akik mind hazánk flórájának kikutatása terén vagy a bota- 
nika egyéb ágaiban szereztek érdemeket; valamennyien számos útba- 
igazítást köszönhetnek neki, melyekkel tanulmányaikat támogatta. 
Tudományos munkássága s néhány befolyásos személyiség 
az 1870. évben közelvitték ahhoz, hogy a budapesti tud. egye- 
temen újonnan szervezendő systematikai tanszékre meghívást 
nyerjen. Ezen eseménynek bekövetkezése bizonyára beláthatatlan 
következményekkel járt volna ezen disciplinának hazánkban való 
fejlődése tekintetében. Sajnos, a tárgyalások megszakadtak oly 
okokból, melyek kíviilestek ama személyiségek hatalmán, akik a 
dolgot folyamatba hozták. Ebből az időből származik magyar 
nyelvismerete is, melylyel az erről tudomással nem birókat való- 
sággal meglepte. Tiszta nemes szívét legjobban jellemzik ama 
sorok, melyeket a tárgyalások folyamán Janká-Iioz intézett, akit 
mindenki előtt legelőször avatott be a dologba, s akinek felszó- 
lítás nélkül szavát adta hogy kész lesz azonnal visszavonúlni, mihelyt 
Janka ezen állást elnyerni óhajtaná. Sajnos, minden máskép történt. 
Az összeköttetéseket azonban továbbra is fenntartotta és 
ápolta, elősegítette magyar barátainak kutatásait, ahol csak mód- 
jában volt; a jóság s az idegen hibákkal szemben való elnézés 
nemes vonása húzódik végig minden cselekedetén, s ezt akkor 
sem veszti el, ha abból saját magának okoz is kellemetlenséget. 
Ha elolvassuk ama élményeinek leírását, midőn Prof. Engler- 
*) Über Kuuths Flóra von Sehleswig-Holstein. Abh. des Bot. Ver. dér 
Prov. Brandenburg XXIX. (1888). 
