116 
heverő tetőknek és sziklás gerinczeknek a növényzethez való 
viszonya megkapó módon tárult szemeim elé. A helyszínén tett 
tanulmányom eredményét egyesítve a havasi tetőkön tett eddigi 
tapasztalataimmal néhány gondolatban összeszorítva a következők- 
ben adom elő. 
A gerincz mindenütt kiálló csúcsokkal, melyek legnagyobbika 
a Hawrán, a Xowy és a Murán, de köztük még több kisebb kiálló, 
sziklás rész, másod- és harmadrendű csúcsok vannak. E szikla- 
csúcsok között lévő kisebb avagy tágasabb nyeregben gyep van, 
de ama kiálló részek, t. i. a csúcsok csak foltokban gyepesek, 
nagyobb részben kopasz, csupasz sziklák. Ezek is gyepesek 
valónak egyszer. Szinte lehet látni sok helyütt, hogy egy -egy eső. 
szél vagy vihar miként csúsztat le nagy humuszdarabokat, melyek 
nek nyomán künn marad a csupasz szikla. Másfelől azonban élén- 
ken szemlélhető a növényeknek az a törekvése, hogy bár lassan, 
de fokozatosan ismét behumuszosítják a kopár falakat. Ebben, 
mint rég ismeretes, elsők a zúzmók és a mohok. A hegyek teteje itt 
mindenütt laza, úgy hogy legalább látszólag apró darabokra lehetne 
e mészkő csúcsokat szétszedni. A hasadékok igen hamar előállanak 
a fagy repesztése és e repedésekbe belejutó víz oldása következ- 
tében. Itt ott a meghasadozott sziklákból egyes darabocskák, sőt 
darabok is ki ki pattannak, lecsúsznak s keletkeznek a szélesebb 
hasadékok. A hasadékokat ellepi a zuzmó vagy a moha, s néhány 
év múlva elhumuszosítja. De ha még tovább is él ott a moha, 
mégis közéjük furakodik a virágos növény. Ilyen hasadéklakó itt 
különösen a Carex capillata , s bámulatos, hogy teljesen humusz 
nélküli repedésekben is találhatni Draba tomentosa-t. Közvetlen a 
sziklára, vagy a repedésekbe vagy általában igen sekély humuszra 
telepednek még a Saxifraga caesia, oppositi fólia, Carex firma , néha 
C. sempervirens is, továbbá a Dryas octopetala , Oxytropis carpatica , 
Trisetum alpesire , Festuca varia 16 ) stb., sőt ezek nem kevésbbé 
fontos faktorai a humusz képzésének, mint akár a zuzmók és a 
mohok. A humusznak felhalmozása magok körül a növényeknek 
létérdeke és ezt nemcsak elhalt szerveik maradványaival s a szik- 
lának gyökereik által való porhasztása által segítik elő, hanem 
az eső és jég, esetleg a szél által is fizikailag elválasztott parányi 
sziklarészecskéket gurúló vagy lesodrott állapotukban megakaszt- 
ják, amelyek körülöttök halmozódnak fel, s melyeket a köd, a 
harmat vagy saját tövük körül összegyűlt víz nedvessé tesz, össze- 
ragaszt. A sziklán lefolyó, vagy leszívárgó esővíz mindig visz 
magával rengeteg mikroszkopikus elporlott, levált sziklarészecs- 
kéket vagy egyéb eredésű pornemű anyagot, melyek megakadás 
után a növény töve körül többé-kevésbbé összefiiggőleg össze- 
ragadnak. A humiftz ily módon is fejlődik és szaporodik. Az új 
15 ) Ez az utóbbi növény azonban nagyobbrészt inkább humuszlakó. néhol 
a Bélái Havasokban a meredek gyepes lejtőknek főnövónyét alkotja. 
