137 
nyára vonatkozó elméletét, sem 
pedig a Pruth-folyót, mint nö- 
vénygeographiai választóvona- 
lat. Nem tartja bebizonyitott- 
nak pl., hogy az Arteniisia la- 
tifolia nyugatról vagy délnyu- 
gatról vándorolt volna be hoz- 
zánk és innen Oroszország ke- 
leti részébe, ahol nagyobb 
mennyiségben terem. 
A Pruth-folyó által képezett 
növénygeogr. határvonal már 
a priori valószinűtlen, részben 
mert kis folyó, részben pedig 
mivel jelentéktelen dombvidé- 
ken folyik keresztül. A termé- 
szetes határvonal a Kárpátok 
hegyláncza volna. 
Dr. Lengyel Géza előadja, 
hogy felszólalására nem a po- 
lémia vágya, hanem az a tény 
késztette, hogy előadó néhány 
oly nézetének adott kifejezést, 
melyek teljesen ellenkeznek a 
hazánk s a környező területek 
flórájáról szóló mai ismereteink- 
kel s az idevonatkozó irodalmi 
adatokkal. 
így csatlakoznia kell ahhoz 
más helyen kifejezett nézethez, 
mely a hazánk területéről el- 
tűnt oligocaenkori génuszok 
előadó által összeállított soro- 
zatában kifogásolja a Castanea , 
Vitis, Celtis , llex és Smilax 
beállítását. Mert ha a Casta- 
nea és Vitis őshonosságáról 
lehet is vitába bocsátkozni, de 
azt az állítást, hogy a Smilax, 
Celtis és II ex génuszok eltűntek 
volna a mai flórából, semmiféle 
(von West nach Őst), noch 
aucli dessen Ansicht, nach wel- 
eher dér Flusslauf des Pruth 
eine pflanzengeogr. Grenzlinie 
bilden soll, beipflichten könne. 
Er halt es fül* ganz unwahr- 
scheinlich, dass z. B. Artemisia 
lati fólia von Westen oder Siid- 
westen nach Ungarn und erst 
von hier nach dem Osten 
Kusslands gewandert sei, wo 
sie dann eine grössere Yer- 
breitung erreicht hiitte. 
Dass dér Flusslauf des Pruth 
eine pflanzengeogr. Grenzlinie 
bilde, ist schon a priori un- 
wahrscheinlich z. T., weil ein 
so kleinerFluss kein grösseres 
Hindernis bei dér Verbreitung 
dér Pflanzen bildet, z. T. aber, 
weil er zwischen unbedeuten- 
den Hügelreihen verláuft. Eine 
natürliche Grenzlinie bildet liin- 
gegen dér Karpathenbogen. 
Dr. Géza Lengyel bemerkt 
zu dem Vortrag, dass dér Yor- 
tragende Castanea , Vitis, Cel- 
tis, llex und Smilax ganz irr- 
tiimlich als heute aus dér un- 
garischen Flóra verschwundene, 
nur aus dem Oligocaen be- 
kannte Gattungen anfiihrt. Mán 
könne über das Indigenat von 
Castanea und Vitis streiten, 
dass aber Smilax, Celtis und 
llex verschwunden seien. kann 
mán durch gar keine Erkla- 
rung beweisen. Smilax ist ja 
eine hiiufige Pflanze des ungar - 
kroatischen Litorales, Celtis 
aber ein so charakteristischer 
Baum des unteren Donautales, 
dass er infoige seines haufigen 
Auftretens ein viel besseres 
Charakteristikum dér recenten 
Flóra bildet. als so manche 
dér vöm Yortr. erwáhnten 
