145 
alpinum-a , valószínűleg tévedé- 
sen vagy elnézésen alapul.*) 
Végül megemlíti, hogy az 
északamerikai Scirpus atro- 
virens Muhl.-í, melyet Höck 
Európából csak 1892. és 1909.- 
ből közöl, mint behurczolt nö- 
vényt, Steinitz még 1879. ben 
gyűjtötte Budapest mellett az 
Angyalföldön. 
3. Blattny Tibor « ZJjabb 
adatok a Syringa Josikaea el- 
terjedéséhez » ez. dolgozatát 
Thaisz L. terjeszti elő. 
Szerző egyrészt megerősít 
egyes eddig kétesnek tartott 
előfordulásokat (így Janka ke- 
leesényi adatát, ahol 2 helyen 
is sikerült megtalálni, valamint 
a BAUMGARTEN-től származó 
hunyadmegyei lelőhelyet) más- 
részt számos új adatot tesz 
közzé. 
A részletes ismertetésben 
szerző az « Erdélyi középhegy - 
ség»-ből L6, hazánk északkeleti 
részéből pedig 12 lelőhelyet 
állapít meg. 
Thaisz L. közli, hogy a 8. 
Josikaeát újabban megtalálta 
Galicziában is, még pedig két 
ponton Karlsdorf mellett. (Lásd 
Magy. Bot. Lapok XI : 236.) 
4. Paál Árpád «A sötétben 
képződő chlorophylU - ról érte- 
kezik. 
5. Moesz Gusztáv « K< : t ér- 
dekes homoki csészegombáróh 
tart előadást. (V. ö. lapunk 
ezen számának 133. oldalával.) 
*) Simonkai szóbeli közlése szerint 
Eriophórurn gracile-re. vpnatkozik. 
num auf dem Kralovaner Moor 
dürfte auf einem Irrtume oder 
einem Schreibfehler beruhen.*) 
Zuin Schlusse erwálmt dér 
Vortr., dass W. Steinitz schon 
i. J. 1879 auf dem Angyalföld 
bei Budapest den nordameri- 
kanischen Scirpus atrovirens 
Muhlenb. gesammelt hat, den 
Höck erst aus d. J. 1892 und 
1909 als Ankömmlingin Európa 
erwahnt. J. 
3. L. v. Thaisz legt eine 
Arbeit T. Blattny's über 
« Neuere Avgaben zűr Ver- 
breitung dér Syringa Josikaea » 
vor. Es wurden z. T. einige 
bisher zweifelhafte Angaben 
(z. B. die von Janka bei Ke- 
lecsény entdeckten Standorte, 
\vo die Pfl. an 2 Stellen wieder 
gefunden wurde, ferner dér 
BAUMGARTENsehe Standort im 
Hunyader Komitate) bestátigt, 
z. T. aber neue Standorte an- 
geführt. So werden aus dem 
Siebenbürgisehen Mittelgebirge 
16, aus dem nordöstlichen Teile 
unseres Landes aber 12 Stand- 
orte erwahnt. 
L. v. Thaisz fiigt hinzu, dass 
es ihm neuerdings gelungen 
sei, diese Pflanze auch in Ga- 
lizien aufzufinden, u. zw. an 
2 Stellen bei Karlsdorf. (Vgl. 
Ung. Bot. Bl. XI : 236.) 
4. A. Paál spricht «Das im 
Dunklen entsteliende Chloro- 
phyll . » 
5. G. Moesz spricht « Über 
zwei interessante sandbewoh- 
nende Discomyceten.v- (Vgl. 
p. 133 d. Zeitschr.). 
*) Nach mündl. Mitteilung. Simk.’s 
bezieht sich diese Angabe auf Erío- 
phorurn gracile. (Red.) 
10 
