229 
Habitat in Románia in régióné septentrionali Dobrogeae. In 
declivibus graminosis aridisque inter marginem silvae Babada- 
gensis et pagum Slava-Rusa. Légi inter parentes m. Julio. a. 1912. 
Dicata in honorem domini J. Jonescu administratoris generális pisca- 
torii Tulceae. 
Középbelyet foglal a C. Jan- I 
h ie Brindza és a C. sáíonitana 
Vis. között. A C. JanTcae- tói 
kölcsönözte termetét, elágazási 
módját, a levelek szabdaltságát, 
színét, mezét, a fészekpikkelyek 
zöldebb színét és feltűnőbb 
erezetét, a függelékek áttet- 
szőségét. 
A C. salonitana befolyása 
mutatkozik a levelek szeletei- 
nek szélességében, az alsó fé- 
szekpikkelyek tojásdad alak- 
jában, a függelékek sárgás fél- 
holdalakú hártyájában, kes- 
kenyen lefutó ciliás szegélyé- 
ben, ezenkívül a tompa külső 
és középső fészekpikkelyek 
csúcsából kinyúló sárgás tövis- 
kében, a bóbita aránylagos 
hosszában. 
A virága bíborszínű, sárgás 
erezettel. 
I 
Centaurea Borzae Prodán. 
C. rhenana Bor. X C. jurineaefolia Boiss. 
Tota planta adpresse cana. Caulis erectus, strictus ad 
30 — 80 cm. altus, angulatus, infra médium vei a medio in pani- 
culam polycephalam divisus. Ramis tenuibus, 1—3 cephalis. 
Fólia basalia et caulina inferiora petiolata, bipinnatisecta, seg- 
mentis oblongo-lanceolatis, cartilagineo mucronatis, média sessilia 
pinnatisecta, segmentis integris, superiora sessilia pinnatisecta 
vei integra; bracteantibus eis G. jurineae fóliáé similibus. Fólia 
omnia seabra. Capitula ovata, apice constricta, 12 mm. longa et 
8 mm. lata. Squámae anthodii pallide virides, nervoso-striatae, 
adpresse canae vei glabrae. Appendices seriei intimae squamarum 
17 * 
Nimmt eine Mittelstellung 
zwischen C. Janlcae u. saloni- 
tana ein. Die Pflanze besitzt 
Tracht, Art und Weise dér 
Verástelung, Zusehnitt, Farbe 
und Bekleidung dér Blatter, 
grünere Farbe und mehr 
vorspringende Nervatur dér 
Köpfchenschuppen und die 
durchscheinenden Anhángsel 
von G. Jankae ; dér Einfluss 
von C. salonitana áussert sich 
in dér Breite dér Blattseg- 
mente, in dér eiförmigen Form 
dér unteren Köpfchenschuppen, 
in dér gelblichen, halbmond- 
förmigen Membrán dér An- 
hángsel* in dem schmal herab- 
laufenden, gewimperten Rand 
derselben, ausserdem aber in 
dem gelblichen aus dér Spitze 
dér áusseren und mittleren 
Köpfchenschuppen entsprin- 
genden Enddorn und in dér ver- 
háltnismássig grösseren Lángé 
des Pappus. 
Die Farbe dér Corollen ist 
purpurrot mit gelber Aderuug. 
