241 
Rosa subglabra Borr. A Horkiban Znióváralja mellett. 
Cytisus serotinus Kit. A Cytisus serotinus- 1 legelőször 
Kitaibél találta a Nagyhegyen Munkács mellett s ugyancsak ő 
írta le ezt a fajt. Kitaibél ezenkívül még Mernyiknél, Varannó 
mellett is gyűjtötte. Simonkat L. «Néhány észrevétel Vinna és 
Homonna vidékének flójára» c. cikkében (Magy. Bot. lap VI. p. 
235) felsorolja Vinna várhegyéről, ahol 1906 augusztus hónapban 
szedte. Ugyancsak e czikkében a C. serotinus előfordulásának két 
végső határát Munkács és Varannó környékén állapítja meg s az 
Északkeleti Kárpátokra vonatkozólag egyik jellemző endemikus 
növényfajnak mondja, mert máshonnan, mint innen, nem ismeretes. 
Bereg megyének a síkkal érintkező dombjait Ungmegvétől 
egészen Beregszászig átkutattam. Ezeken a dombokon, különösen 
a szőllők fölötti cserjés, füves helyeken mindenütt megtalálható 
a C. serotinus , némely helyen seregesen is. Legtöbbet láttam a 
Csernekhegyen Munkács mellett. Az egész hosszú vonalon keresz- 
tül azonban mindenütt csak az Alfölddel közvetlenül érintkező 
dombokon marad meg s sehol sem hatol beljebb az Erdőskárpá- 
tokba. Minthogy Beregszász mellett a Nagyhegyen is begyűjtöttem 
a C. serotinus- 1 , azért ennek déli határát Beregszászig kell lejebb 
tolnunk. 
Pax is endemikusnak tartja a Cytisus serotinus- ta Keleti Kár- 
pátokra nézve (Grundzüge dér Pflanzenverbreitung in den Kar- 
pathen II. Bánd p. 66), nekem azonban sikerült megállapítanom, 
hogy ez az Cytisus átlépi a kassa-eperjesi vonalat, a mennyiben 
1911 év június havában Turóczmegyében is megtaláltam. Hogy a 
Daphve Cneorum ot Blatnieza környékéről meggyújtsem, a Blatniczai 
völgyből a Szokol sziklához vezető gerincre másztam s a gerinc- 
nek, a völgy felé eső részén kerestem a Duphne-t A Daphne- 1 
nem sikerült megtalálnom s így ezt illetőleg kirándulásom negativ 
maradt. A gerincnek a völgy felé eső szikláin azonban egy Cytisus- 1 
vettem észre, amelynek igen megörültem, mert tudtam, hogy a 
megyéből eddig csak a C. nigricans lett publikálva. E Cytisusból 
több ívre valót gyűjtöttem s a helyszínen nem igen vizsgáltam 
meg közelebbről a begyűjtött anyagot. 
Otthon azután vizsgálat alá vettem az anyagot, amikor is 
észrevettem, hogy nem egy, de kétféle Cytisus- 1 gyűjtöttem. Az 
egyikről csak szélén szőrös terméséből azonnal láttam, hogy 7 a 
Cytisus ciliatus "YVahlbu., a másikkal azonban nem boldogultam, 
noha összehasonlítva a munkácsi C. serotinus- sál észrevettem a meg- 
egyezést, de nem mertem elhinni, hogy az Erdőskárpátok eme 
endemikus növényét itt messze nyugaton megtaláljam. A növényt 
revideálás czéljából Dr. Dégen Á. úrnak (ez úton is hálás köszö- 
netét mondok érte) küldtem, aki r értesített, hogy a gyűjtött 
zanót csakugyan C. serotinus Kit. Érdekessé teszi a leletet az a 
körülmény is, hogy a klasszikus lelőhelyen mindenütt trachyt talajon 
