245 
réteken. A Suchyn, a Kriván-Tátrában egy igen halványlila színű 
alakja nő, melyen erősen meglátszik a K. Ki aibélii hatása. 
Knautia arvensis (L.) Coult. var. Kitaibelii (Schult.) Szb. 
/. lanceolata (Holuby.) Szb. A Vriczkói-völgyben és a Horkiban, 
Zniováralja mellett, f. Kossuthii (Pánt.) Borb. A Lubochnói- völgy- 
ben, a Tisztán, a Klakon a Nagy-Tátrában ; a Vriczkói-völgyben, 
Zniováralja mellett. 
Knautia silvatica Duby. var. dipsacifolia G.idet. f. vulgata 
Kittel. Cserjés helyeken Dubovó mellett f. praesignis Beck. A 
Krizsnán, a Csernikamenen a Nagy-Tátrában. f. semicalva Borb. 
A Zsarnovicza-völgyben, Stubnyafürdő mellett. 
Knautia turocensis Borb. A Nagy-Tátra magasabb, meszes 
talajú begyeinek jellegzetes növénye. Megtaláltam a Krizsnán, a 
Csernikamenen, a Ploskán és a Pustalovéa havasokon. Ugyaneze- 
ken a helyeken előfordul az előbbi társaságában a Kn. hungariőa 
Borb. és a K. pterotoma Borb. 
Campanula cervicaria L. Cserjésekben szálanként a Dubovói 
erdőben, Dubovó mellett. 
Campanula Trachelium L. (ft. alb.). A Tiszta nyugati ol- 
dalán. 
Adenostyles Kerneri Sumk. A Suchyn, a Kriván-Fátrában. 
Filago germanica L. Parlagokon Dubovó mellett. 
Filago minima Fries. U. o. 
Telekia speciosa (Schreb.) Baumg. 
Az «Eperjes — Kassai» törésvonal növényföldrajzi szempont- 
ból éles határt von a Nyugati- és Keleti-Kárpátok közt. * 1 ) A Tele- 
kia speciosa eddig a Keleti-Kárpátoknak endemikus és jellemző 
növénye volt, noha Pax fentjelzett művének 186-ik oldalán maga 
is vallja, hogy ezt a vonalat kissé átlépi a Telekia. Valószinűleg 
a szepesmegyei előfordulását érti alatta. A rendelkezésemre álló 
irodalmi adatok, Nyárádi E. Gyula, Dr. Jávorka Sándor urak 
felvilágosító útbaigazítása s végül saját tapasztalataim alapján 
azonban kimutathatjuk, hogy a Telekia lényegesen átlépi nyugat 
felé a PAx-féle vonalat s előfordulásának legnyugatibb határa a 
Nagy-Fátrában állapítható meg. 
Beregmegvéből legelőször Kitaibel említi, majd Thaisz L. 
(Magy. Bot. Lap. X. köt. 38 — 64.). Beregben még seregesen terem 
a Viesa-völgyben Szolyva-Hársfalva és Volócz között, ahol a vasút 
mentén a hegyek oldalait valóságos sárga köntösbe öltözteti. A 
sík területen lejön Hegyőraljáig (régen Podbering) és egy tövet 
láttam a Nyirses dűlőben Pózsaháza mellett is. A Vicsa-völgytől 
északra fekvő völgyekben mindinkább ritkább lesz, de azért szór- 
ványosan még mindig meg lehet találni. Magam a Szinvák-hegy- 
ségben Szidorfalva mellett szedtem, közvetlenül Ungmegye hatá- 
Ó Dr. F. Pax «Grundzüge dér Pflanzenverbreitung in den Karpaten» 
I. Bánd 65. old. 
18 * 
