303 
Elterjedésének legészakibb pontja a Rencka-folyó völgye 
Djakovica fölött, kelet felé a fehér Drill völgyében majdnem Növi 
Han-ig terjed; 750 m. magasságnál éri el elterjedésének magassági 
határát. Mindenütt csak diorit- és szerpentin-talajon fordul elő és 
ott, ahol ezek a kőzetek mészszel határosak, sehol sem lépi túl 
a határt. Rendszerint napos, köves lejtőkön fordul elő és kerüli 
az árnyékos helyeket. Kisérő növényei az eredeti szövegben van- 
nak felsorolva. 
Sikertelen gombatenyésztő kísérletek. 
Resultatslose Pilzkultur-Versuche. 
Von • ( Hollós László dr. (Szekszárd). 
Pöfetegek gyűjtésével és vizsgálatával évek hosszú során 
keresztül foglalkozva, számos fajra akadtam, mely alakját, színét, 
nagyságát rendkívül változtatja, amiért sok olyan új faj felállítá- 
sára nyújtott alkalmat, mely tulajdonképen egyugyanazon fajnak 
variálása. Ez a körülmény indított arra, hogy e gombákat meg- 
próbáljam tenyészteni és így ne csak a mikroskopium alatt, 
hanem tenyésztés révén is meggyőződjem egyugyanazon fajnak 
alakra, színre és nagyságra való rendkívül nagy változékony- 
ságáról. 
Mivel a szándékolt kísérletek csaknem egészen töretlen úton 
vezettek, első feladatom az volt, hogy lássam, egyáltalán lehetsé- 
ges-e a pöfetegek spóráit csíráztatni. A kalapos gombákhoz tar- 
tozó csiperkegomba, PsaJliota campestris L. tenyésztése közismert 
dolog. Dr. Hesse a szarvasgombát , Tuber aestivum Vitt.' -it is sikeresen 
tenyésztette, úgy, hogy az érett gombát felszeletelve, fiatal tölgyek 
gyökereihez közel a földbe rakta. 1 2 A Gasteromycetesek közül tud- 
tommal a Gyathus stnatus (Huds.) Willd , Grucibulum vídgare 
Tül., 3 meg a Pisolithus arenarius Alb. et Schwein ., 3 spóráit sike- 
rült csíráztatni tápláló folyadékban, de magát a terméstestet ebből 
nem lehetett felnevelni. Az egyes Gasteromyceta-csoportoknál az 
összefoglaló irodalomban általában azt találjuk megemlítve, hogy 
spóráiknak csírázása ismeretlen. 4 
A kecskeméti főreáliskola chemiai laboratóriumában 1902 
januáriusában egy kísérleti telepet rendeztem be a következő 
1 Dr. R. Hesse. Die Hypogaeen Deutschlands, Bd. II , p. 78. 1891 . 
2 E. Eida.ii. Die Keimung dér Sporen und die Entstehung dér Fruclit- 
körper bei den Nidularieen. Cohn’s Beitr. zűr Biologie dér Pflanzen, Bd. II., 
p. 221—248., Taf. X., 1876 . 
3 E. Bruus. Beitrag zűr Kenntniss dér Gattung Polysaccum, in Flóra 
oder alig. Bot. Zeitung. Bd. 78., p. 67—75., Taf. VIII., 1891 . 
4 A. Exglek und K. Prantl. Die natürliehen Pflanzenfamilien. I T. 
1. A bt., 1897 - 1900 . 
