338 
adó magyar szakemberek közt 
is egyedül áll. 
haltén wir es für nötig zu be- 
tonén, dass dér Vert. mit seinen 
Ansichten unter den ungari- 
schen massgebenden Botani- 
kern isoliert dasteht D. 
Fucskó M. Néhány kétszikű növény sziklevelének rege- 
neráló sarjadzása. — ZJeber Regenerationserscheinungen an 
Keimblüttern. — Botan. Köziem. XII. 1913. p. 147 — 164. 
(Deutsches Resumé p. (27) — (38). Mit 2 Tafeln.) 
Hélianthus, Cucurbita , Pha- 
seolus, Pisurn, Faba, Lens, Ca- 
stanea és Aesculus szikleveleken 
végzett csonkítási kísérletek 
arról győzték meg a szerzőt, 
hogy a sziklevél hónaljában 
levő rügy a csiranövénynek 
fontos regeneráló szerve, mely 
megtartja e képességét még 
akkor is, ha a sziklevéllel 
együtt az embryóról leválasz- 
tatik. Az ilyen esetben fejlődő 
hajtás nem a sziklevél, hanem 
a hónalji rügy sarjadzásának 
az eredménye. 
A sziklevél regeneráló sar- 
jadzóképessége pusztán a gyö- 
kerek képzésében merül ki. 
Verf. kommt auf Grund sei- 
ner Amputationsversuche au 
Hélianthus , Cucurbita, Phaseo- 
lus, Pisurn , Faba, Lens , Casta- 
néa und Aesculus zu dem Er- 
gebnis, dass die Axillarknospe 
ein wichtiges Regenerations- 
organ dér Keimpflanze ist, die 
ihre Fáhigkeit, entfernte Teile 
neu zu bilden auch dann bei- 
belüilt, wenn sie im Zusammen- 
hange mit dem Keimblatte vöm 
Embryo abgetrennt wird. Dér 
Trieb, welcher sicli in solchem 
Falle an dér Keimblattbaeis 
entwickelt, ist alsó kein Pro- 
dukt dér Iveimblatter, sondern 
ein solches dér Axillarknospe. 
Die reproduktive Fáhigkeit des 
Keimblattes erschöpft sich le- 
diglich in dér Bildung von 
Wurzeln. D. 
Blattny T. : Adatok az ezüsthárs ( Tilia tomentosa Mönch.) 
északi határának megállapításához. — Beitrage zűr Feststel- 
hmg dér nördlichen Grenze dér Silberlinde. Botan. Köziem. 
XII. 1913. p. 165 — 166. (Deutsches Resumé p. (38).) 
Az ezüsthársnak Szilágy-, 
Szatmár-, Bereg- és Mármaros- 
megyékben való előfordulásá- 
ról tesz jelentést. Ez a fa észak- 
keleti elterjedési vonalában a 
szőlőkultura régióját követi. 
Bericbtet über das Vorkom- 
men dieses Baumes in den Ko- 
mitaten Szilágy, Szatmár, Be- 
reg und Mármaros. An den 
nordöstlichen Grenzstationen 
folgt dieser Baum dér Region 
des Weinbaues. D. 
Langer S. : Spirogyra proavita n. sp. Ugyanitt. — Ebenda, 
p. 166—169 (mit Textabbildung) und p. (38 — 39). 
