9 
halála előtt) minden kedden tartott. Ehhez a hetenként összejövő 
körhöz tartozott Becs systematikusainak elitje, de gyakran üdvö- 
zölte itt szíves vendégei gyanánt a Bécsben időző külföldi botani- 
kusokat is. A leggazdagabb osztrák magánherbarium helyén be- 
mutattak, megszemléltek, esetleg determináltak ritka vagy kritikus 
növényeket, majd megbeszéltek irodalmi eseményeket; a hangot 
majd mindig a legjoviálisahh alakban a házigazda adta meg, 
akinek imponáló tudásához apelláltak a többiek. A tudományos 
társalgás, melyet e baráti körben űztek, bizonyára minden részt- 
vevőnek emlékezetében fog maradni. A tudomány sok ifjú műve 
lője, mielőtt még a nyilvánosság elé lépett volna, itt szolgálta meg 
az első elismerést; nem egy ma már tekintélyes állást betöltő 
szaktársunknak felejthetetlen ifjúkori emlékei fűződnek az elhímyt 
meghitt dolgozószobájához. Senki sem fog közülök a mely gyász 
érzése nélkül gondolni annak a férfiúnak elvesztésére, aki évtize- 
deken át középpontjában állott egy kis, de lelkes társaságnak, 
melynek tagjai részint hivatásból, részint szeretetből foglalkoztak 
a LiNNÉ-féle értelemben vett «scientia amabilis»-szel s aki annyi- 
szor biztatta, buzdította őket. Tisztelet övezze emlékét ! 
