103 
homokos is, mely utóbbi talaj más növényt termel, mint a csupán 
homokos. Nedves szikes-homokos réteknek jellemző növénye a 
pirosvirágú Achillea asplenifólia. Szikes tavak környékének a 
Cyperus pannonicus , Suaecta maritima. Lássuk ezeket rendre. 
A Paliesi tó és a Sóstó növényei a víz szélétől a partig 
nagyjában következőleg oszlanak meg: 
1. A víz szélén Suaeda maritima tömegesen, társnövénye 
Cyperus pannoniam. 
2. Cyperus pannoniam tömegesen, társnövénye Crypsis 
aculeata. 
3. Aster pannoniam tömegesen, társnövényei : Cyperus pan- 
noniam. Atropis limosa . Chenopodium glaucum, Buda salina. 
4. Taraxacum bessarabicum. 
5. Legkívül Plantago maritima , társnövénye : a Camphorosma 
ovata. 
Ludastó növényei a következők : Phragmites communis (jelen- 
tékeny részét foglalja el), közte Ranunculus divaricatus, továbbá 
a partig Cyperus pannoniam , C. flavescens , C. fuscus, Juncus 
Gerardi , J. bufonius , Crypsis aculeata. C. schoenoides ; a tó partos 
részein Lepidium crassifolium , Buda salina , Triglochin palustre, 
Taraxacum bessarabicum , kevés Atropis limosa; az Aster panno- 
niam itt ritkulni kezd. 
Ezen tavakból északra Horgosig terjedő homokos szikeseken 
Statice Gmelini, Lepidium crassifolium , Plantago maritima , Tara- 
xacum bessarabicum és Camphorosma ovata az uralkodók. Az Aster 
pannonicus egyes szikesekről elmarad, másokon ismét felüti fejét. 
Vannak olyan nedves szikes legelők is amelyeken az uralkodó 
Aster pannoniam között Triglochin maritimum, Triglochin palustre, 
majd e szikes szárazabb részén Blachstonia serotina is mutat- 
kozik. 
Mielőtt áttérnék a bácskai szikinövények felsorolására, meg 
kell említenem, hogy ezen szikesek talaja, ha a szik mennyisége 
nem halad túl bizonyos fokot, még nem hátráltatja a föld 
termékenységét. Ha a szik mennyisége növekszik, a föld silányabb 
lesz és ha a talaj sziktartalma 6%-ot ér el, akkor már csak 
legelőnek használható. 
Triglochin maritimum L. Ott, ahol a szikesen az Aster 
pannoniam , vagy pedig a Plantago maritima kezd uralkodóvá 
válni, rendszerint rábukkanunk egyik-másik Triglochin- ra. A Duna- 
Tisza közén ritkábban találkozunk Triglochin maritimum- mai, 
hanem többnyire Triglochin palustre-xe 1. 
Triglochin palustre L. Míg az erdélyi szikes, mocsaras flórá- 
nak leggyakoribb eleme a Triglochin maritimum L., addig az 
alföldi nedves, mocsaras, többé-kevésbé szikes talajnak, de külö- 
nösen a Bácska homokos, vagy szabad homokban gazdag legelői- 
nek gyakoribb a Triglochin palustre L. Az előbbitől minden részé- 
