virág) és ilyenkor csak vörös színű apró tokterméséről és levelei- 
ről ismerhető fel. Levelei áttelelnek és a ho elolvadása után növe- 
kedésüket folytatják; tavasz elején, már márczius 22-én teljes 
kifejlődésüket érik el, ilyenkor 12 — 15 cm. hosszúak és 1 x /a — 2 
mm. szélesek. (Mihálik tanár úr kerti példányai). Ez időtől kezdve 
a Sciüa levelei is sárgulni kezdenek és nemsokára elpusztulnak, 
a tavaszi fagyok is sokszor siettetik elpusztulásukat. Levelei 
elhalásával utolsó nyoma is eltűnik e kedves őszi növényünknek 
és a szeptemberi esőzésig föl sem éled hagymájából. Érdekes, 
hogy a hagymája aránylag nem fekszik nagyon mélyen a földben, 
amint azt gondolnánk az olyan növényről, amely oly helyeken 
terem, ahol a nyár meleg sugarai erősen tüzelnek. Testvérfaja az 
erdőben levelektől betakart és védett helyeken növő S. bifolia 
hagynnáját mélyen rejti el. Hogy a Se. autumnalis hagymája ilyen 
kedvezőtlen körülmények között is megmarad, annak valószínű 
oka az, hogy a szikes talaj legfelső rétegei nyáron a napsugarak 
hatására kőkeménnyé merevednek meg és e kőkemény réteg, 
rossz hővezető lévén, megvédi az alatta élő hagymákat a kiszára- 
dástól. Nagyon jó védelmet nyújtanak mindenesetre a hagymát 
kívülről borító hártyás fedőlevelek, melyeknek ellentálló képessé- 
gét akkor vesszük észre, midőn a hagymát ketté akarjuk vágni. 
A földalatti szár fedőleveleinek ilyen ellentálló képességét lehet 
tapasztalni a Sternbergia eolchicif/ora-ná\ is. 
Virágjáról szükségesnek tartom megjegyezni, hogy azok 
sohasem olyan rózsaszínűk, amint ezt Ernst Hallier : Flóra von 
Deutschland 3 k. 239. képén látjuk. Ami növényünk virágai ren- 
desen kékszinüek. legfeljebb bimbokorukban a külsejük kissé 
rózsaszínű, de kinyílásuk után ez a kevés pirosság is éltün k és 
kékszínűvé változik. Legjobban egyezik az előbb említett 
munkában ábrázolt Se. italica L. virág színével (24-1. ábra). Talaj- 
igényeire nézve megjegyezhetjük, hogy* úgy a külföldi, valamint 
a hazai régi és újabb adatok nagyobbára mészkőről említik. így 
Ernst Hallier az idézett helyen mészkőről és tengermellékről 
említi. Neilreich Aufzáhluug d. in Ungarn und Slavonien stb. 
51. oldalán a következőket találjuk: «Auí Kalkhiigeln bei Füred 
in Com. Zala» etc. Borbás a Balaton Flórájában napsütött helyek- 
ről említi talajjelzés nélkül. Ugyanezen mű 199. oldalán, ahol 
Borbás az ülyr ftorá-X a balatonmellékivel összehasonlítja, meg- 
emlékezik a Bácskában termő Sciüa autamnaUs-ró\ is. Apatin és 
Szonta között sziken is nő ez a nálunk ritka csinos növény. 
BouBÁs-tól említett helyen szedtem én is először, de azóta a duna- 
melléki szikes legelők más pontjain is megtaláltam. Nagyobbára 
e szikes legelőknek kiemelkedettebb. partosabb részein terem, 
ahonnan a víz gyorsan lefolyik. A nagyfokú víztartalmat határo- 
zottan kerüli. Szikes legelőkön nő nemcsak nálunk, hanem tőlünk 
keletre fekvő országokban is, így Pánté (Contrib. la FI. Bucu- 
restilor part. I. 72. old.) Bukarest környékéről Comanáról közli, 
