113 
melynek szikes legelői teljesen összevágnak a Bácska déli részén 
fekvőkkel. 
Társnövényei: Nagyobbára a száraz szikes legelők növényei 
jelentkeznek vele egyszerre. A törpe Podospermum canum, Ranun- 
culus pedatus (tavasszal nő) Festucn pseudovina, Plaiitago lanceolata , 
Achillea collina , Cynodon Daciylon , majd a Plantago maritima. 
Alacsonyabban fekvő kopárabb szikes erdei tisztáson Bupleurum 
tenuissimum társaságában találtam. Legelők szélén Statice Gmelini 
is gyakran társnövényei közé tartozik, amint ezt a vasútról is 
észre lehet venni. (Bácsordas és Gombos között 1910 szept. 8-án.) 
Ornithogalum tenuifolium Guss. A dunamenti szikes lege- 
lők és kaszálók tavaszi ékessége. A dernyei szikes legelők ernel- 
kedettebb, partosabb részein, ahol kevés nedvesség éri és ahol 
egynéhány szál Artemisia monogyna is terem, Trifolium parvi- 
tiorum , Scleranthus annuus, Draba cérna és kifejlődésben levő Fes- 
tuca psendovina között nő. Bezdán és Apafin szikesein májusban 
Ranunculus pedatus a leggyakoribb társa. 
Quercus lanuginosa (Lám.) Thuill. Qu., Robur L. Elég jól 
bírja az elszíkesedést a Quercus Robur , de különösen a Qu. lanu- 
ginosa. Mind a kettő a bezdáni erdő többé-kevésbbé szikes tisz- 
tásain gyakoriak, ahol a Qu. lanuginosa alatt Camphorosma ovaia 
és Bupleurum tenuissimum nő. 
Ulmus campestris L., U. glabra Mill. Vadon növő fáink 
közül a szikeseket legjobban közelíti meg az Ulmus campestris 
L. és U. glabra Mill. (Bácsszentiván és Apafin között). 
Megmaradnak a talajban addig, míg a sók koncentrációja nem 
nagyfokú ; nagyobbfokú koncentráció lassú kipusztulásukat idézi 
elő, mely folyamat rendszerint egy nagyobb oldalág kihalásával 
kezdődik. Koncentrált sók által kipusztult szilfákat láthatni Báes- 
szentiván és Apafin között az erdő szélén. 
Mór us alba L. és nigra L. Zom bor és Gádor között elszi- 
kesedett utak mentén igen szépen fejlődnek. 
Rumex lingulatus Schur. Tulajdonképen a R. crispus L. 
egy válfajának lehet tekinteni, mely a tőalaktól inkább keskeny 
belső lepellevelei által tér el, amelyek közül csak egyiken van 
duzzadmánya Árkok mentén nő; az apatini szikeseken kevéságú 
lesz és vékonyabbszárú. 
Rumex limosus Thuill. Szikes vidékeink leggyakrabban 
megjelenő lósóskája, mely tömeges fölléptével — termésérése ide- 
jében — mezőinknek sajátságos rozsdabarna szint kölcsönöz. Ned- 
ves, szikes réteken úgy a homokos, mint az agyagos talajon. 
Polygonum aviculare L. Alföldünkön a vakszíkeseknek 
Camphorosma ovata ősszel sajátos vörös szint kölcsönöz. Hasonló 
szerepe van vidékünkön a Polygonum aviculare-nak , amely mesze 
azt a benyomást teszi, mintha Camphorosmá-x al lenne dolgunk. 
Utczákon, utakon igen közönséges növény, a szikesekre is átmegy 
s különösen mezei útak mentén nagy mennyiségben fordul elő. 
8 
