129 
dik. A Bácska déli agyagos területein kevesebb számban jelenik 
meg, mint a homokos vidéken. 
Lotus tenuifolius L. Egyike a legközönségesebb sziki növé- 
nyeinknek, mely nedves és vizenyős réteken sűrű gyepet alkot. 
Előfordul a Bácska összes szikesein, a dunamentieken csekélyebb 
számban. 
Lotus gracilis W. K. Alföldi szikeseink ritkább növényei 
közül való. Régi irodalmi adataink szerint Békés-, Arad- és Temes- 
megyében nő. A Duna-Tisza közén eddigelé csak a Bácska déli 
részéből a Trifolium- okban való gazdagságukról híressé lett, többé- 
kevésbé szikes kaszálókról és legelőkről ismeretes. Karcsú ter- 
mete, gyengén borzas füve, 1 ( — 2)- virágú kocsánya által könnyen 
megkülönböztethető a szikeseinken tömör takarót alkotó L. tenui- 
folius- tói. A szerint, hogy milyen talajon és szövetkezetben él, 
változik meg termete is. A dernyei (1910 május 5-én) szikes 
legelők vakszikszerű foltjain, ahol bőven terem, erős, bokros, 
alacsony termetű és henyélő lesz. Társnövényei majdnem hiányoz- 
nak, legfeljebb a Matricaria Chamomilla és Hordeum Gussonianum 
említhető. A bogyáni nagyon gyéren benőtt szikesedő talajon a 
henyélő termetű Trifolium pallidum a kísérője. Az apatini szikes 
legelők szélén a legelésző állatok ellen a henyélő, de erősebb 
termetű Trifolium striatum által alkotott kisebb-nagyobb foltokban 
húzódik meg. A futtaki legelőkön (néhány szál) Festuca pseudovina 
a társa, ugyanitt a kaszálón (1 — 2 szál) Trifol. angulatum szegődik 
hozzá. Roppant nagy mennyiségben találtam a dernyei, kissé 
nedvesebb, szikesedő kaszálón (1910 június) igen sok Festuca 
Myurus és Trifolium minus társaságában. Ilyen helyeken nagyon 
nyúlánk, gyenge és vékony termetű. 
A Lotus gracilis nagyobbára azon helyeket keresi fel, ahol 
sok napfény éri, szabad levegőt, de egyszersmind elegendő ned- 
vességet is talál. Más hel} 7 en ilyen gracilis-termetű és rövid életű 
növény nem tudna megélni. Ezeket az élet fentartásához oly szük- 
séges feltételeket a többé-kevésbé elszikesedő kaszálóknak és 
legelőknek vakszikszerű helyein találja meg, amelyeken tavasszal 
még mindig akad annyi nedvesség, hogy a gyenge termetű növény 
könnyen csírázásnak induljon : itt találja meg a további fejlődésé- 
hez szükséges napfényt is. 
Ilyen helyeken a talaj valamivel lazább, mint az Artemisia 
monogyna talaja, de még mindig olyan agyagos, bog}' a májusi 
csapadékot néhány óráig fentartja, míg azon sókat feloldja, melyeket 
gyenge gyökereivel fölvesz, de semmiesetre sem oly laza, mint a 
homokos talaj, mely a vizet könnyen átereszti. Társnövényei vagy 
teljesen hiányzanak, vagy pedig ritkán nőnek és így a napfény 
a talajt szabadon éri. Társnövényei közül vannak olyanok is, 
melyek hajlandóságot mutatnak a földön kúszáshoz, mint a Trif. 
striatum és T. pallidum és így kevés árnyékot tartanak, vagy a 
9 
