1-én) az Alopecurus pratensis seregesen jelenik meg. A két termő- 
hely közé eső szárazabb, keményebb, sóban gazdagabb Artemisia 
monogina- s helyeket határozottan kerüli és itt csak kivételesen 
szálanként található. Tavasszal (május 1-én) a szárazabb erdő- 
szélen a még csak kifejlődésben lévő molyhosszárú és levelű 
növény társai: Anthoxanthum odorát um , Banunculus pedatus , 
Myosotis stricta , Cerastium semidecandrum, Boa angusti fólia (fejlő- 
désben), Vicia lathyroides , Ornitlogalum tenuifolium. Ősszel ugyanitt 
a Peucedanum officinale nő (tavasszal szintén csak levélben talál- 
ható), némely helyen Putentilla Tormentilla , Erythraea centaurium, 
Odontites rubra. A mélyebb nedvesebb helyeken tavasszal az 
Alopecurus pratensis a társa, ősszel pedig Gypsophila muralis, 
Inula britannica és Cirsium brachycephalum jelenik meg. Nedves 
helyeken szélesebb és zöldebb levelű lesz. A szárazabb helyen 
növő példányok levelei keskenyebbek és molykos színűek. Az 
Artemisia monogyna és Camphorosma közelében gyakran fehér 
színű virággal is előfordul. /'. albiflorus Prod. A bezdáni kaszáló- 
kon néha az A. pannonicus társaságát is fölkeresi (okt. 6-án),. 
ilyenkor messziről fölismerhető szennyesfehér bóbitájáról, mely 
ellentéte az A. pannonicus fehér bóbitájának. Összegezve a fent- 
mondottakat, azt látjuk, hogy az A. canus WK a Bácskában leg- 
szebben nő a száraz, kevesebb sót tartalmazó erdőszéleken, vala- 
mint az oly nedves talajon, melynek sótartalma nem túlságosan 
nagy, sőt a kevés árnyékot nyújtó helyeket sem veti meg, de 
határozottan kerüli a kemény és száraz, sóban gazdag talajt. 
A legfőbb, amit megjegyezhetünk még róla az, hogy az A. canus 
WK. a dunamelléki lomberdőket és azoknak többé-kevésbé szikes 
kaszálóit követi. Ha néha ezektől távolabb találjuk, az csak amel- 
lett tanúskodik, hogy volt olyan idő is, mikor a Bácska erdei és 
azoknak többé-kevésbé szikes legelői nagyobb terjedelműek voltak 
és ezeknek mintegy határkövei az ott található A. canus WK.- 
példányok. A kultúra hatására valószínűleg bekövetkezik az az 
idő is, hogy a Bácska dunamelléki erdőit kipusztítják és akkor 
csak az A. canus fogja hirdetni, hogy azok is voltak valamikor. 
Aster pannonicus Jacq. Míg a dunamenti szikeseknek jel- 
lemző Aster-Q az A. canus , addig az A. pannonicus a Bácskának 
összes nedves szikes helyein előforduló közönséges növénye. 
Virágzó példányok már május végén is találhatók; ezeket néme- 
lyek A. depressus névvel jelölték. Tömegesen bontogatja virágait 
szeptember hónapban, amikor hol a szikes árkokat, hol a szikes 
mezőket díszíti kékes virágaival. Tény, hogy állandó mocsári for- 
máczióba nem lép, a nád formáczióban találtam ugyan egynéhány 
példányt, de ezek a rendes példányoknál sokkal jobban meg- 
nyúltak (2 m.), a leveleik szélesebbek és a virágjuk kisebb volt, 
egész szervezetükön meglátszott a kényszerhelyzet. 
Társnövényei igen sokfélék, mert előfordul úgy gyepes, mint 
vakszikeseken, ahol rendesen törpébb henyélő példányokat talá- 
