221 
fajt említ onnan és köztük nem egy elsőrangú érdekességet (mint 
Daphne Gneorum x ), Trollius europaeus * 2 ), Borbás « Szabolcs vár- 
megye flórá]a» 3 ) czímű kis vázlata meggyőzhet arról, hogy a 
Kitaibel kora óta elmúlt évszázad alatt csak nagyon kevés tör- 
tént a Nyírség flórája feltárásának érdekében. 
Bátorliget Nyírbátor nagyközség határában a nyírségi lösz- 
plateau keleti szélén, annak peremétől légvonalban körülbelül 
10 km. -re fekszik. A löszplateau felszínét itt lefolyástalan kisebb- 
n agy óbb és többé-kevésbbé kerekded mélyedések lepik el 4 * ), melye- 
ket a mélyedés szerint rét, láp vagy erdő borít. A nyírségi lösz- 
plateau javarészét homok fedi el, melyet az itt uralkodó erős 
északi fön-szél terelt a Bodrogköz törmelékéről a Nyírségre, mely- 
nek javarészén a homokbuczkák ma már a löszplateaut majdnem 
teljesen elfedik 6 ). A homokbuczkák Bátorliget környékén teljesen 
meg vannak kötve. A zsombékos-lápos területből kiemelkedő bucz- 
kák oldalát Quercus Robur ligetei — elegyedve más fafajokkal 
borítják, gerinczüket steppenövényzet fedi, itt- ott pedig a lej- 
tőkön feltűnnek a nyírfák ( Betula penduJa Roth) festői csopor- 
tozatai. Az erdő rámegy a löszplateaunak a subarcticus jellegű 
lápokból kiemelkedő részeire, ahol úgy a fa-, mint az aljnövény- 
zet vetekszik a lápok flórájának változatosságával. A lápok kelet- 
kezését és fennmaradását a löszplateau lefolyástalan mélyedései- 
ben összegyűlő talajvízben s a kiszáradást megakadályozó erdők 
közelségében véljük feltalálhatni Az évi csapadékmennyiségben 
ugyanis alig látunk különbséget a Nyírség s az Alföld középső 
részei — pl. a Duna-Tisza közének homokos területe — között, 
így Nyírbátor évi csapadékmennyisége 7 éves átlagban Mészáros- 
Héjas szerint («Az időjárás Szabolcs vármegyében) 3 ) 605 mm., 
Szegeden pedig Hegyfoky szerint 34 éves átlagban 593 mm. 
A Nyírség homokjának nedvességtartó képessége is nagyobb, 
több humuszt is tartalmaz s ennélfogva nem szárad ki oly köny- 
nyen, mint az Alföld déli részén levő homokos területeké. A Bátor- 
liget előtt a Nyírvasvári felé vezető út mentén elterülő füves egé- 
szen megkötött nagy buczkák, melyeket részint kaszálónak, részint 
pedig legelőnek használnak, még julius 9-én is nagyrészt üde, 
zöld gyepet mutattak. 
A következőkben röviden óhajtom visszaadni egynapos kirán- 
dulásunk észleleteit és feljegyzéseit. 
’) Additamenta pag. 64 : (-Copiosuni in silva Nyir-Bátor.» 
2 ) L. c. pag. 182 : «In pratis humidis Cottus Szabolcsensis.» 
3 ) Magyarország vármegyéi és városai. Szabolcs vármegye. Budapest 
1900 : 253—258. old. 
4 ) Cholnoky J. : Az Alföld felszíne. Földr. Közi. XXVIII (1910): 426 — 427. 
i«löszdoíinák»). 
6 ) Choi.noky J. L. c. pag. 430- 
