A művelésre sőt kaszálónak sem alkalmas, legföljebb juh- 
legelőnek használható szikes neve vakszék. 
Áttekintés végett a típusos talajokat az alábbi táblázatban 
tüntetem fel. Természetesen e típusok között igen sok átmenetet 
találunk. 
Homok 
Lösz 
Öntésiszap 
A mállás. 
Futóhomok 
— 
Ártéri iszapföld 
bumuszosodás 
Kötött homok 
— 
és elszikese- 
dés foka 
Semlyék talaj 
Fekete föld 
Réti föld 
Szikes semlyék talaj 
Term 
ő szék 
V a k s z é k 
— 
Homokos területünk növényzete szegényebb a pest- 
megyeinél. Feltűnő az Ephedra distachya , Linum pannonicum , 
Jurinea mollis, Sedum Hillebrandii , Peucedanum Oreoselinum , 
Melica transsilvanica , Silene viscosa, Echinops sphaerocephalus , 
Astragalus exscapus , Dracocephalum austriacum hiánya. Juniperus - 
bokorról mindössze négyről van tudomásom. 
A Kerner 4 említette három formácziót megtaláljuk, bár nem 
típusosán kifejlődve, hanem nagj'obbrészt átmeneti képet öltve. 
Megfigyelésem szerint az egynyári Bromusok és Secale silvestre 
társaságában a Kochia arenaria , Corispermum nitidum , Tragus 
racemosus, Tribulus orientalis és Polygonum arenarium nem mint 
a fonnáczió jellemző tagjai nőnek, miként azt Kerner állítja, 
hanem az utóbbiak gyomnövények, melyek feltört talajon, főleg 
szőlő és kapásnövények közt nőnek. A Kochia pedig inkább a 
Stipa formáczió növényei társaságában, tehát valamivel kötöttebb 
talajon fordul elő. 
Homokpusztákon és az erdők tisztásain találjuk a Stipa 
pennata ssp. Joannis és ca pillát át, továbbá a következő jellemző 
homoki növényeket : Festuca vaginata , Euphorbia Oerardiana , 
í umana procumbens , Medicago in inima, Minuartia glomerata, Al- 
kanna tinctoria v. parviflora, Tragopogon floccosus, Gypsophila 
paniculata, Centaurea Tauscheri és arenaria , Onobrychis arenaria, 
Syrenia eana, Alyssum tortuosum és commutatum , Helichrysum 
arenarium, Alliurn Scorodoprasum és sphaerocephalum. Erysimum 
diff'usum , Silene conica, Secale silvestre stb. 
Feltűnő egyes növények ritkasága: Peucedanum arenarium , 
csak a Tévedő erdőben. Astragalus virgatus , csak Csengéién. 
4 ) A. Kerner : Pfianzouleben dér Donaulánder. Innsbruck. 1863. 
