285 
ahol a csészén belöl 2 egészen 
normális berendezésű párta van. 
5. Gáyer Gy. «A magyar 
fiára Púimon aria styriaca-jar* 
ez. dolgozatát Moesz G. ter- 
jeszti elő. (V. Ö. lapunk ezen 
számának 277. old.) 
6 . Tuzson J. «A Dianthus 
diuntinusróU értekezik. (Lásd 
lapunk 1/5. számának 150 — 
151. oldalait.) 
Jávorka Sándor felszólalá- 
sában fölhívja, az előadó figyel- 
mét arra, hogy az itt tárgyalt 
Dianthus alaksorozatnak Dél- 
Oroszországban még egy szo- 
rosan idetartozó tagja van, a 
D. Borbásii Vandas, melyről 
Paczoski is az Acta horti bot. 
Jurjev. III. kötetében részlete- 
sen értekezik. Rámutat továbbá 
arra, hogy az előadó által tár- 
gyalt Dianthus- formák között 
levő különbségek is olyan ter- 
mészetűek, mint a Dianthus- 
nemzetség többi nehéz csoport- 
jának fajokul tartott tagjai kö- 
zött megkülönböztetésre hasz- 
nált bélyegek s ezért a D. 
diutinus- nak a déloroszországi 
alakokkal szemben a maga 
részéről a formánál minden- 
esetre magasabb systematikai 
rangot tulajdonít, azonkívül a 
D. diutinus nak a f. Kitaibelia- 
nus névvel újból való megne- 
vezését a bécsi nomenclaturai 
kongresszus ajánlásai értelmé- 
ben fölöslegesnek tartja. 
Lengyel G. felszólalásában 
előadja, hogy behatóan foglal- 
kozván a I). diutinus s a D. 
polymorphus-szsd , a morphol- 
viszonyok (a csészefogak alakja, 
a sziromlevelek szőrözete s a 
magvak mérete) mérlegelése s 
ganz normale Ivorollen ent- 
wickelt hatten. 
5. G. Moesz legt eine Arbeit 
Gy. Gayer’s fcüber die Pul- 
monaria stiriaca dér ungari- 
schen Flóra » vor. Vgl. p. 277 
dieser Nummer. 
6. J. Tuzson spricht über 
Dianthus diutinus. Vgl. Nr. 1 5 
Seite 150—151 dieser Zeit- 
schrift. 
lm Laufe dér Discussion 
weist S. Jávorka darauf hin, 
dass in Südrussland aus dér 
besprochenen Dianthus - For- 
menreihe nocli ein siclier liier- 
her gehörendes Glied, namlich. 
D. Borbásii Vaud. vorkomme, 
über welches auch Paczoski 
in Act. h. bot. Jurjew III. aus- 
fíihrlich bericlitete ; er hebt des 
weiteren liervor, dass die Un- 
terschiede, welche zwischen 
den vöm Vortr. erwahnten 
Dianthus - Formen bestehen, 
ebensolche sind, wie die bei 
anderen schwierigen Gruppén 
dieser Gattung zűr Unter- 
scheidung dér für Arten ge- 
haltenen Einheiten berangezo- 
geneQ ; deshalb gebiihrt seines 
Erachtens dem D. diutinus 
gegenüber den russischen For- 
men ein höherer S3'Stematischer 
Rang als dér einer Form : 
seine Neubenennung als D. 
diutinus f. Kitaibelianus halt 
er lant den Empfehlungen dér 
Wiener Nomenklaturregeln für 
überfliissig. 
G. Lengyel bemerkt, dass 
er sich eingehend mit D. diu- 
tinus u. D. polymorphus be- 
schaftigt habé, und dass er 
auf Grund dér morphol. Vér- 
hál tnisse (Form dér Kelchzahne, 
Behaarungsverhaltnisse dér Pe- 
