337 
R. tenuidentatus Sud. Hollóstetőn. 
R. trachyadenes Sud. var. glabrescens Sud. Hollóstető és 
Nagykőmázsa táján. 
R. interruptus Sud. var. erythrostachys (Sabr.) Albagoly és 
Hollós tetőken. 
R.declivis Sud. Az újhutai tetőken. Var. erythrostachyoides 
Sudre 1. c. 233. Az ólmtai erdőben. 
Sect. V. Iriviales P. J. Müll. 
R. caesius L. Az egész területen mindenfelé közönséges. 
R. centiformis K. Fr. Nagy- és Kiskőmázsa között. (Det. 
Kupcsok.) 
R. Mougeotii Bill. ( =Rubus caesius X bifrons). A Blikkben 
a szülők között elég gyakori. Lelőhelyei: Vasgyár, Tatárárok. 
Újhutai és óhutai erdő. Hollóstető. Alsóhámor, Királykát és 
Garadnavölgy. Diósgyőr falu fölött a Hegyestető felé vezető úton. 
Barczika falu erdejében. A dombvidéken Miskolczon és Tapolczán 
szőlők gyepűjében. 
R. ambifarius P. J. Mull. (= R. caesius X thyrsanthus). Hol 
a szőlők találkoznak, a Bükkben és más hegyvidéken, valamint 
a dombvidéken is mindenfelé elég gyakori. 
Apró közlemények. — Kleine Mitteilungen. 
Eine Verwechslung in Prager’s Sammlung. 
Prager gyűjteményének egy tévedéséről. 
lm Nov. des vorigen Jahres sandte ich einige Moose fiir 
E. Prager’s: «Sammlung europaischer Harpidium- und Calliergon- 
Formen.» Inzwischen békám ieh (d. 22. I. 1914.) die Nachricht, 
dass E. Prager nacli schwerem Leiden am 30. Dez. 1914 gestor- 
ben sei. So kam mir dér letzte Teil dieses Exsiccatenwerkes nicht 
mehr zu. 
Am 13/III. 1914 schrieb mir Herr W. Mönkemeyer, dass er 
in Prager’s Sammlung die unter No. 130 ausgegebene Art falsch 
bestimmt fand, und dieselbe kein Drepanocladus exannulatus var. 
longicuspis , sondern ein für ganz Mitteleuropa neuer Fund nam- 
lich: < iHypnum badium » sei. 
Da ich von meinem Moose noch sehr viele Exemplare bei 
dér Hand hatte, sandte ich das ganze Matériái Herrn W. Mönke- 
meyer zűr Revision; ich konnte es niimlich mit «if. badium » 
absolut nicht identifizieren. 
