344 
154. old. Szerzőnek a Po- 
pulus Bacliofenii Wierzb.-I’ŐI 
odavetett « kétes értékű » véle- 
ményével szemben csak az 
idevonatkozó szakirodalomra 1 ) 
utalunk. 
163. A Tilia tomentosa Mnch. 
alföldi elterjedéséről közöltek- 
ből feltűnően hiányzik a nö- 
vónygeographiailag nagy fon- 
tosságú nyirségi előfordulás, 
mely a legújabb irodalomban 
már említve van. 2 ) 
168. old. Az Evonymus ver- 
rucosus deliblati előfordulását 
korántsem tarthatjuk megle- 
pőnek, mivel úgy a Nyírség, 
mint a Duna-Tisza közének 
homokos területeiről már ré- 
gen ismeretes. 
169. old. Az Ilex Aquifolium 
L. szerző szerint «a mi ég- 
hajlatunk alatt csak nagyon 
védett helyeken tenyészthető 
némi sikerrel)), holott az va- 
don nemcsak Horvátországból 
s az Alföld szélén lévő Szla- 
vóniából már rég ismeretes, 
hanem Arad és Bács Bodrog - 
megyében is sikerült meg- 
találni.*) 
Gegenüber dér Behauptung 
(p. 154), dass Populus Bach- 
ofenii «zweifelhaften Wertes» 
sei, müssen wir auf die ein- 
schlágige Literatur 1 ) verweisen. 
Bei dér auf p. 163 mitge- 
teilten Verbreitung von lilia 
tomentosa im Tieflande ver- 
missen wir die in pflanzen- 
geogr. Beziehung so wichtige 
Angabe über das Yorkommen 
diesel’ Art im Nyírség, wor- 
über uns allerdings nur die 
neuesten Literaturangaben un- 
terrichten. 
Das Yorkommen von Evo- 
nymus verrucosus auf dér deli- 
blater Sandpuszta haltén wir 
keineswegs für auffallend, da 
diese Art sowohl aus dem Nyír- 
ség als auch aus demGebiete 
zwischen dér Donau und dér 
Theiss seit langem bekannt ist. 
Ilex Aquifolium liisst sich nach 
dem Verf. (p. 169) «unter un- 
serem Kiima nur an sehr ge- 
schiitzten Stellen mit einigem 
Erfolg- kultivieren», wogegen 
anzuführen wáre, dass diese 
Art nicht nur aus Kroatien 
und vöm slavonischen Rande 
unseres Tieflandes wildwach- 
send lángst bekannt ist, son- 
dern auch im Comitate Arad 
und Bács-Bodrog wild gefun- 
den worden ist. 3 ) 
*) Reichenbach, I conos! Dode, Mém. Soc. hist. nat. XVIII. (1905), 
Ascherson und Graebner Synopsis d. ruitteleur. Flóra IV : 30 — 31 (1908) s a 
tökéletesség kedvéért itt idézzük még J. Wagner ((Erdészeti Kisérletek» 1914- : 
274 — 275. oldalt is, amelyet azonban a szerző természetszerűleg nem vehetett 
íigyelembe, minthogy későbben jelent meg az ő czikkénél (letztere Publika- 
tion konnte vöm Verf. selbstverstiindlicli noch nicht beriieks. werden). 
s ) Tuzson J. in «Természettudom. Közi. XLVI. (1914) : 346, etc. 
3 ) Simonkai. Aradvármegye és Arad sz. k. város természetrajzi leírása. 
Arad 1893 : 203. — Prodán in «Magy. Bot. Lapok» IX. (1910) : 376. 
