170 
nem e helyen, szemben más oldalról hangoztatottakkal, 4 ) mert 
nagyon valószínűnek tartom, hogy a természetes növényrendszer 
kiépítésével ugv Hallier, mint az ő eszméinek, melyek oly feltűnő 
példáját adják a Mach Eraő oly szellemesen kifejtette ((Hasonla- 
tosság és analógia, mint a kutatás vezérmotivumjá»-nak, a jövőben 
még szerepük lesz. Ezen csak újabban hangoztatott eszméinek 
anatómiai, de különösen fejlődéstani okadatolásával sajnos, adó- 
sunk maradt, pedig ilyen kérdések határozott eldöntésénél ezen 
bizonyítékot semmiképen nem nélkülözhetjük s feltevésekkel egyál- 
talában nem pótolhatjuk. Meggyőződésem az, hogy külön e kér- 
dések irányába terelt systematikai boncztani vizsgálatokra égetően 
szükségünk van, s hogy ezek szép sikert ígérnének positiv, de 
még negatív eredmény esetén is. 
Szemére vetették, hogy az alakok megkülönböztetésénél túl- 
ment a ((megengedett határon». 
Ha kritikus vizsgálat alá veszem a Borbás különböztette 
alakokat — alig hiszem, hogy valakinek bővebb alkalma lett 
volna hozzá — s ügyelemmel kisérem, hogy hol lépte át az alsóbb 
systematikai egységek distinctiójának azt a határvonalát, melyet 
Kerner állított fel, s melynél helyesebbet nem ismerek, hogy 
((leírható mindaz, a mi megkülönböztethető, leírható s leírásból 
ismét felismerhető, feltéve, hogy az egyforma tulajdonságok az 
utódok túlnyomó többségében huzamosabb időn át átöröklődnek s 
ha a megkülönböztetett alaknak bizonyos elterjedési köre van» — 
akkor el kell ismernem, hogy Borbás sok esetben beérte e köve- 
telmények legelsejével s hogy különösen két nemzetségnél, mely- 
nek sokalakúsága éppen hazánkban bámulatos, a Quercus és Mentha 
nemzetségnél még e tekintetben is átcsapott a szertelenségbe. 
Igaz, hogy az előbbi nemzetségnél a tulajdonságok átörökölhető - 
ségének mefigyelése nem képezheti egy generatio feladatát, a 
Mentháknál pedig az a sajátszerű körülmény tette a huzamosabb 
megfigyelést lehetetlenné, hogy egy sereg érdekes új alak, különösen 
a biharmegyei Iráz és Kót puszták árterein felfedezett alakok, az 
árterek kiszáradásával eltűntek, s azóta sem találta meg őket senki. 
Bármiképen Ítéljük meg már most Borbás eljárását a syste- 
matika és nomenelatura szempontjából, csak nem tagadható, hogy 
úgy a tölgyek hazánkban való sokféleségének s annak minőségé- 
nek konstatálása — az alakok kirostálását, a fennmaradók érté- 
kelését későbbi nemzedékek fogják végezni valamint a Menthák 
sokaságának megkülönböztetése egy tudományos értékű megfigye- 
lés ? Mintha éppen ez utóbbi nemzetségre minálunk ráillenék egy 
külföldi tudós e mondatja, melyet más alakban azonban már előtte 
is hangoztattak : 
«A (nemzetségek) palaeontologiai törzsfájáról mindenek- 
előtt leolvashatjuk azt a törvényt, hogy új, nagyon eltérő 
4 ) V. ö. Gilg E. előadását a «Freie Véréin, d. syst. Bot.» Wien, 1905 jun. 14-én. 
