274 
levélere homogeneus ! A fonákon levő sejtek száma még inkább 
szaporodva, mindinkább kidomborodik a levélere a fonák felé (1. a 
3. ábrán), úgy hogy végre egészen kidomborodik (1. az ábrán 4.). 
Ilyen jól fejlett levélérnél (1. a 4. ábrán) a levél erét alul egy- 
soros parenehymaticus sejtréteg, felül pedig a «I)euter»-ek hatá- 
rolják. A levélér legnagyobb részét stereoma alkotja, mely apró 
polygonalis, vastagfalú, szűklumenű, sárgásbarna háncssejtekből 
áll. De a stereoma köteg csak egy nyalábot alkot; két — egy 
alul (fonákon) s felül (színen) levő — stereoma köteget 16 ) nem 
látunk soha ! 
Gyűjtöttem Szepesbéla környékén a «Rohrwiesen» felé egyik 
útszéli árok árnyékos helyén, Physcomitrium pyriforme-vé\ együtt 
(1905, VI 1/4.). 
— Leucobryum glaucum (L.) Schimp. 17 ) 
A Leueobryaeeáknak négy genusa 18 ) mind a tropikus vidékek 
lakója. Európában s így hazánkban is csak a — különben fajok- 
ban igen gazdag (121 speciese van!) — Leucobry um-nemzetség 
fordul elő egyetlenegy fajjal a Leuc. glaucum- mai 19 ) képviselve, 
amely Európának nem is endemikus mohája. 20 ) 
Eme mohának levele kis chlorocystáit mindkét oldalon, mivel 
hatalmas, nagy, levegővel telt — azért fehér színű ! — leukocysták 
borítják, sápadttá, fehérré teszik s tőzeg-mohára emlékeztető színt s 
kinézést kölcsönöznek, így összecserélnünk más mohával lehetetlen. 
Legtöbbnyire sterilis, de ha fertilis, tömegesen produkál 
sporogoniumot. 
Az alacsonyabb fekvésű helyeket inkább kedvelve, Leucob- 
ryum glaucum-ot a Magas-Tátra környékén nem sok helyről 
ismerünk. Hazslinszky 21 ) a Fehér tónál (Weisser See) és a Kopa- 
szoros (Kopa-Pass)-ban, Limpricht Podspady mellett, Chalubinski 22 ) a 
M.-Tátra galicziai oldalán gyűjtött sterilis példányokat. 
Leucobryum glaucum terem Fókusz (Tátra-Rákos = Rox) 
határán a «Birkelchen» nevű réten ; de itt is csak sterilis példákat 
gyűjtöttem (1905, VII/25.). 
Physcomitrium pyriforme (L.) 23 ) Brid. Bryol. univ. II. p. 
815. (1827.) 
Chalubinsky egy helyen gyűjtötte, t. i. Zakopane-n, 24 ) tehát 
nem a magyar részen. 
16 ) Limpr. ). c. I. Bnd. p. 203. Fig. 79. 
”) W. Ph. Schimper : Corollarium bryologiae europaeae etc. Stuttgartiae. 
1856. p. 19. 
18 ) Ochrobryum, Schistomitrium, Cladopodmithus és Leucobryum. 
ie ) syn. Bryum glaucum L. Leucobryum vulgare Hampe. 
20 ) Engl.-Prantl. : Die natürlichen Pfianzenfaniilien etc. I. T. 3. Abt. 212. 
Lief. p. 345. 
Z1 ) Hazslinszky 1. c. p. 104. 
2a ) Chalubinsky Emim. p. 29. 
23 ) syn. Bryum pyriforme L. 
34 ) Enum. p. 78. 
