15 
A magyar botanika történetének egy kis pótléka. 
Irta: Zalilbruckiier Sándor űr. (Wien). 
Lumxitzer István a Flóra Posoniensis (Lipsiae 1791) szerzőjének 
élete és működése körül való kutatásaim közben Pozsony-Szent- 
György sz. kir. város jól rendezett irattárában a kir. magyar helytartó- 
tanácsnak a XVIII század utolsó évtizedéből származó három 
nyomtatott rendeletére bukkantam, melyek megérdemlik, hogy a 
feledés homályából kiragadtassanak. Ezen rendeletek egyrészt 
azon ideális iparkodásból eredtek, hogy egy Magyar Flóra számára 
a magyar korona országainak minden részéből növények gyüjtes- 
senek, másrészt azonban azon kívánságból, hogy az 1784-ben 
Budáról Pestre áthelyezett egyetemi növénykert számára értékes 
növényanyag szereztessék. 
Ezen rendeletek kibocsátásának ideje a scientia amabilisnek 
Magyarországon klasszikus periódusába esik, azon időbe, midőn 
Kitaibel elérte munkásságának tetőpontját, a kiről Ivanitz joggal 
mondhatta, hogy az összes magyar botanikusok közül hazája 
érdekében legtöbbet tett. Azt hiszem, hogy nincsen kizárva az t 
hogy az alább közzétett kir. magyar helytartótanácsi rendeleteke 1 
Kitaibel kezdeményezésére bocsátották ki, vagy hogy ő legalább is 
azok szövegezésébe befolyt. E mellett szól azon körülmény, hogy 
Kitaibel főmunkájának (Icones Pl. rar. Hung.) bevezetésében 
(I. XXXII. old.) ugyanazon szavakkal emlékszik meg munka- 
társainak (Mauksch T., Genersich S., Wolny A. és Buday A.) 
buzgóságáról, melyekkel a 29,956. sz. rendelet az ő működésüket 
dicséri. Hogy a megnevezett munkatársak közül Mauksch T. követte 
a leghívebben a 4487. sz rendelet intézkedéseit, kitűnik Kanitz 
idézett munkájából, a hol több KiTAiBEL-féle (526. old.) és Mauksch- 
féle (543. old.) kéziratot említ, melyeknek már a czímük is elárulja, 
hogy a helytartótanács rendeletére készültek. 
Mivel ezen, Kitaibel korára jellemző okmányai a magyar 
botanika történelmének bővebb magyarázatra nem szorulnak, azo- 
kat szószerint s eredeti Írásmódjukban közlöm a 12—14. oldalon 
A Pilishegy környékéről, 
Aus dér Umgebung des Pilisberges. 
!'. f j l ; | Lengyel (lé/.i (Budapest). 
Pest megyének legmagasabb 
orma nem hiába volt mindig 
botanikusaink élénk érdeklődé- 
sének tárgya. Ascherson és 
Janka méltán örökítették meg 
nevét a pannóniai flóra egyik 
benszlilöttnek vélt tagjában; 
Unsere Botaniker habén dér 
höchsten Erhebung des pester 
Comitates nieht umsonst stets 
ein besonderes Interessé zuge- 
wendet, ja ihr Xamen wurde 
durch Ascherson und Janka in 
einem Pflanzennamen verewigt, 
