51 
csosa volt, az alcsúthi uradalomba vétetett fel gyakornoknak, a hol 
egy évet töltött. Innen Magyar-Óvárra ment. a hol a gazdasági 
akadémiát végezte s midőn a gazdászi oklevelet megszerezte, ismét 
az alcsúthi uradalomba tért vissza, a hol mint gazdasági gyakornok 
1877. év tavaszáig volt alkalmazásban. 
A botanikai tudományok iránti érzéke már gymnasiumi tanuló 
korában mutatkozott nála, a mennyiben már ekkor is előszeretettel 
foglalkozott a növények gyűjtésével és szárításával, mely hajlama 
alcsúthi tartózkodása alatt mindinkább erősbödött. 
Sajnos, itt 1^75-ben mocsárlázt kapott, mely betegségben majd 
két évig sínylődött, úgy. hogy a házi orvos végre sürgős légváltozást 
rendelt. Minthogy kiváló gazdászati képességei révén Fejérmegyében 
általán ismerték. 1877. év tavaszán gr. Zichy Jenő biharmegyei rév- 
lugosi uradalmába kapott meghívást, a hol mint gazdasági ellenőr 
egy évig működött. Ezen idő elteltével azonnal uradalmi főtisztté 
nevezték ki s mint ilyen működött 22 éven át, egészen 1899-ig. 
Tudományos működésének nagyobb része ezen időszakra 
esik. Mint uradalmi főtiszt egyre-másra ápolta a botanika tudomá- 
nyát s különösen a magyar botanika története képezte kedvencz 
stúdiumát, mely téren oly széleskörű jártasságra tett szert, hogy 
kortársai között e tekintetben egyedül állott az országban. Sokat 
botanizált s hosszú gazdatiszti pályáján szép herbáriumot s gazdag 
könyvtárat gyűjtött össze, mely főleg a LixxÉ-kiadványok tekinte- 
tében ritkítja párját s azonfelül számos értékes ritkaságot is tartal- 
maz. Ifjú korában lefordította Bentham «Xotes on gramineae» 
című, akkor híres munkáját s saját költségén adta ki. 
Figyelmét első sorban a volt lakóhelye közelében tenyésző 
magyar specialitások, a Syringa Josikaea Jacq. s Nymphaea ther- 
malis DC. keltették fel, melyekről számos czikket közölt nemcsak 
bel- és külföldi szakfolyóiratokban, de napilapokban is ; önálló 
kutatásaival is hozzájárult ezen érdekes növények körűi való 
ismereiteink gyarapításához. 
Majd LiNNÉ-nek, a botanika atyamesterének élete s működé- 
sének tanulmányozása ragadta meg érdeklődését s kötötte le mun- 
kásságát éveken át, melynek eredményeképen oly ismeretekre tett 
szert, hogy bátran állíthatom, hogy Linné műveit kortársai között 
nálánál jobban senki sem ismerte. Könyvtárában összegyűjtötte 
LiNxé-nek majdnem összes műveit s azokat lapról-lapra áttanul- 
mányozta; ily módon fedezte fel azt a bibliographiai tekintetben 
feltűnést keltő tényt, hogy Linné «Species plantarum» I. kiadásá- 
ban tehát a botanikai nomenklatúránk kiinduló pontját jelző mun- 
kában, a 89 — 90. oldalszámmal ellátott lap majd minden példában 
ki van tépve s egy utólag beragasztott eltérő szövegű lappal van 
pótolva. (L. 47. sz. cikkét.*) 
*) Flatt ezen közleménye indította Garcke-í arra, hogy a Bot. Centralbl. 
67. kötetében (1896 p. 5 iZwei Ersatzblátter in Linné-s Spec. plánt. et. I. czí- 
inen») még egy utólagosan pótolt lapról (259 — 260. old.) tegyen említést. 
4 * 
