Mint gróf Zichy Jenő főtisztje több Ízben tisztelte házánál 
Milán szerb királyt is, a ki botanikai dolgokban sokszor bocsát- 
kozott vele eszmecserébe. Sándor király pedig a Takova-renddel 
tűntette ki öt. 
Egyedüli vágyát azonban az képezte, hogy kizárólag a tudo- 
mányának élhessen s ambitiója az volt, hogy vagy valamely gaz- 
dasági tanintézeten a botanika tanára lehes-en, vagy a fővárosban 
a neves tudósok körében, a nagy könyvtárak közvetlen közelében 
folytathassa tudományos működését. 
1899-ben megvált gazdatiszti állásától, 1900 május havában 
feljött Budapestre, a hol a földmívelésügyi ministerium alá tartozó 
vetőmagvizsgáló állomásnál nyert alkalmazást. 
Ezen intézetben, a hol éppen folytak az előkészületek az 
ország agrostologiai kikutatásához, bő tere nyílt munkásságának. 
Készséggel el is vállalta az intézet kiadásában megjelenő « Magyar 
füvek gyűjteménye*) czímü mű szerkesztésében való segédkezést. 
A rövid néhány év alatt az ország különböző részéből összehordott 
nagy agrostologiai anyag (kb. 60,000 példa) rendezése, részben 
feldolgozása s az egyes fajokra vonatkozó irodalmi kutatások 
annyival inkább elégítették ki munkakedvét, mert az agrostolo- 
giával mindig előszeretettel foglalkozott s e téren ritka képzett- 
séggel állott neki a munkának. 
Már régen éreztük egy magyar botanikai szakfolyóiratnak 
teljes hiányát. Midőn 1901. év őszén egy ilyen folyóirat megindí- 
tásának tervét megbeszéltük, Flatt készségesen ajánlkozott az 
ilyennek szerkesztésével járó munka elvállalására s midőn egy 
1901. év november hó 6-án kelt körlevelünkre, melyben szaktár- 
sainkat értesítettük egy ilyen folyóirat megindításáról, azok részé- 
ről, a kiknek közreműködésétől vállalkozásunk sikere első sorban 
függött, kivétel nélkül biztató Ígéreteket kaptunk, a folyóirat sikerét 
is biztosítva láttuk. A szerkesztésével járó munkát Flatt odaadó 
szorgalommal végezte addig, míg (1904. év végén) a szervezetén 
mindinkább elhatalmaskodó súlyos idegbaja szellemi tevékenysé- 
gének véget nem vetett. 
Néhány hónappal előbb (1904 jun. 1 6 -án) a földmívelésügyi 
minister Flatt-oí kinevezte volt a budapesti magvizsgáló állomás 
segédjévé. 
Ez állásának nem sokáig örvendhetett. Idegbaja mind- 
inkább erőt vett különben sem erős szervezetén, végzetes beteg- 
ségét siettette azon rendkívüli lelkiismeretessége, melylyel hivatalát 
még beteg állapotban is betölteni iparkodott, múlt év őszén végre 
ágyba dőlt, melyből többé fel nem kelhetett. 
Egyéniségét jóság, nyílt őszinteség, mindenki iránt való nagy 
előzékenység s egy derült kedély jellemezte, melyet nem veszített 
el még akkor sem, midőn a mindennapi élet elég súlyos gondokkal 
terhelte meg vállát. 
