110 
értem a Kopa-hágóra, vagyis a 
«Nyeregre» (1752 m.), a hon- 
nan a Bolond Gerő hegy tövé- 
nél elhúzódó ösvényen kissé 
leereszkedve, majd ismét ezen 
csúcs s a Greiner között levő 
nyeregre («Széles mező») fel- 
kapaszkodva, a Greiner észak- 
keleti lejtőjén kényelmes szer- 
pentinákban felvezető utat kö- 
vettem a csúcsig. 
A Greiner a bélai mészhava- 
soknak, vagyis azon láncznak, 
mely Podspady-nál a Muran- 
nal, illetőleg a Javorinkával 
kezdődik s a Novy— Havran— 
Greiner — Bolond — Gerő — Mé- 
szárszék— Stierberg - Vaskapú- 
Faixhlösse-ben folytatódik s a 
barlangligeti depresszióban vég- 
ződik — másod legmagasabb 
csúcsa (Havran 21 5 í m., Grei- 
ner 2148 m.). 
Flórája, a mennyire az előre- 
haladott saison-ban megítél- 
hettem, egyike a leggazdagab- 
baknak az egész Tátrában. 
Körülbelül ilyen lehetett haj- 
dan a híres Drechslerháuschen- 
völgy flórája, a mikor azt még 
kopaszra le nem legeltették. 
Mivel Flórájáról eddig tudtom- 
mal közlés nem történt, néhány 
ritkább növényt, melyet útköz- 
ben feljegyeztem, itt sorolok fel. 
Delphinium oxysepalum Borb. 
et Pax. 
Ranuncul us Hornsch uchii 
Hoppé. 
Tátráé Borb. 
alpestris L. 
montanus L. 
Draba aizoides L. 
Pass, au eb «Sattel» genannt 
(1752 m.), von wo ich micb auf 
einem entlang des Fusses des 
Tliöriehten Gern» dahinziehen- 
den Steige etwas herabsenkte, 
sodann aber auf die Einsatte- 
lung zwisehen dieser Spitze und 
dem Greiner emporstieg, um 
dann endlich den bequemen, 
an dér Nordostseite des Grei- 
ners in Serpentinen angelegten 
Touristenweg bis zűr Spitze 
zu beniitzen. 
Dér Greiner (2148 m.) ist die 
zweitböcbste Spitze (Havran 
2154 m.) des bélaer Kalkalpen- 
zuges, welcher bei Podspady 
mit dem Murán, resp. mit dér 
Javorinka beginnend, sich 
int Novy— Havran — Greiner 
Fleischbank— Stierberg - Eiser- 
ne Thor — Faixblösse-Zuge fort- 
setzt, um in dér Depression bei 
Barlangliget abzusetzen. Seine 
Flóra ist, soweit ich dies bei 
dér vorgescbrittenen Saison 
beurteilen konnte, eine dér 
reichsten im ganzen Tátra-Ge- 
biete. Eine solcbe Flóra dürfte 
einst das berübmte Drecbsler- 
büuscben-Tal bevölkert habén, 
bevor es alljahrlicb kabl ge- 
weidet wird. Da meines Wis- 
sens bisber nocb niclits tiber 
die Flóra des Greiners publi- 
ciert worden ist, nenne icli hier 
einige dér selteneren Arten, 
welche ich wábrend dieser 
Excursion notiert babé. 
Neoyaya simplex (Gaud.) 
Bupleurum ranunculoides L. 
var. orbicidatum Borb. 
Scabiosa lucida Vill. 
Cineraria capitata Wahlenb. 
Antennaria cár páti ca Wahlenb 
Achillea sudetica Op. 
Artemisia petrosa Lám. 
