122 
A Toxicum-féle sisakvirágok hazánkban. 
Die Toxicoiden Aconitum-Arten m Ungarn. 
Az e közleményemben tár- 
gyalandó sisakvirág-fajok az 
Aconitum- nemzetség Camma- 
rum DC. syst. I. 374. sec- 
tiójának ama fajai közé tartoz- 
nak, melyeket első sorban a 
virágzatnak sűrű és elálló, 
többnyire mirigyes szőrözete 
jellemez. Ezeket Reichenbach 
eleinte külön seetiónak (Mon. 
Acon.), végül (Ieones íl. germ.) 
a Carnmaroideák egy csoport- 
jának fogta fel az eueammaroi- 
deákat nectariis erectis, a Toxi- 
coideákat nectariis supinis jel- 
lemezvén. Habár ez a meg- 
különböztetés a fajok java- 
részére beválik és szélsőségében 
a két Rc.HB.-féle csoport egy- 
mástól nagyon eltérő, a Toxi- 
ccwi-féléket még sem lehet a 
valódi Camrnarum- féléktől éle- 
sen elhatárolni, inkább külső 
bélyegek különítik őket, mint 
lényegbe vágó különbség. Ezért 
a Toxicoideák nevének haszná- 
latával nem is systematikai 
különállást akarok jelezni, ha- 
nem csak pontosabban meg- 
jelölni, hogy a Cammarum- 
sectio ama fajairól szól e köz- 
lemény, melyeket az analytikus 
flóra-művek A. paniculatum 
néven foglalnak össze és a 
melyekre Reichenbach a Toxi- 
coidea gyűjtőnevet alkotta. 
jer Gyula. 
Die in nachfolgender Mit- 
teilung zu erörternden Eisenhut- 
Arten gehören zu jenen Arten 
dér Section Camrnarum DC. 
Syst. I. p. 374, welche in er- 
ster Liníe durch dichte, abste- 
hende, zumeist drüsige Behaa- 
rung dér Blütenstánde charak- 
terisiert sind. Diese hat Reichen- 
bach zuerst (Mon. Acon.) als 
eigene Section, spater aber 
(Icon. FI. germ ) als eine Gruppé 
dér Cammaroideen aufgefasst, 
indem er diese mit den Worten 
« nectariis erectis», die Toxicoi- 
deen aber «nectariis supinis» 
umschrieben hat. Obschon diese 
Distinction bei dem grössten 
Teile dér hierher gehörenden 
Arten zutrifft und die zwei 
REicHB.’schen Gruppén in ihren 
Extrémén von einander stark 
abweichen, sind die Toxicum- 
artigen von den echten Cam- 
marmn- artigendoch niehtscharf 
abzutrennen, die Unterschiede 
sind eben mehr durch aussere, 
als durch tiefgreifende Merk- 
male bedingt. Deshalb will 
ich mit dér Bezeichnung 
« Toxicoideai> keine systemati- 
sche Sonderstellung behaupten, 
als vielmehr hervorheben, dass 
sich meine Studie auf jene 
Arten dér Section Camrnarum 
bezieht. welche die analytischen 
Florenwerke unter dem Namen 
A. panicidat um zusannnenfas- 
