ül. acon. t. 9. ; A. dasycarpum Schur Emim. Transs. p. 33. pro 
var. A. toxici.) 
Flores ut in .1. Schurii, séd constanter angusti. Fólia pedato 
5-partita partitione média e basi longe euneata et saepe distinete 
petiolulata laté rhombea, partitionibus 2 vicinis saepe simili modo 
petiolulatis, omnibus profunde incisis, dentatis, dentibus latitudine 
distinete, séd non pluries longioribus. Bracteae anguste lanceolato- 
partitae, supremae solum integrae lineari-lanceolatae, Brcicteolae 
minutae lineares. Planta excepta parte suprema glabra. Pedunculi 
et fiores patenter pilosi pilis glandulosis immixtis. FoUiculi tota 
sup'erficie pilis eredő patentibus liirti. 
Comit. Mármaros (A. lasiocarpum Reichb. 1. c ; expl. autb. 
in herb. Sadleri i. HMN.): Mármaros- Sziget (Vaoner HW.), in 
monte Dobonyos pr. M.- Sziget (Vágner HMN.); comit. Besztercze - 
Faszád : Rodna, ad molleaturas (Haynald HMN.), Rodna-Borberek 
(Walz HŰK.); com. Csik: Öcsém (Schur 1. c.); comit. Brassó: 
Brassó (Wai.z HŰK.). 
Hispánia iSierra de Grédos pr. Navarredonda : Bourgeau pl. 
hisp. exs. 2355 pro A. Lycoctono, HSIv.), Gallia (Colmars [Basses 
Alpes]: Jordán HMN.; Cascade de i’Oursiére á Uriage | lsére] : 
P. Tillet HMN.), Italia (Alp. pedemont. : Parlatore HMN ), Hel- 
vetia (La Grande Combé entre Méandre et Lans: Ravaud HSK., 
HMN.; Chambérv au Dent de Nivolet: Huguenin HSIv., HMN.), 
Tirol (Navisthal pr. Innsbruck : A. Iver ver HSIv.; Luttacb pr. St 
Jobann : Treffer HMN. ; Ivals : Huter HMN. ; Lienz gégén die 
Kerscbbaumer Alp. : Huter HMN. [A. lyncaeanum Clus., quo pau- 
cioribus verbis nemo deseriptionem meliorem dedit] ; Maureralpe 
i. Prágratten : Huter HMN.; inter Trins et Gsclmitz: A. Iverner 
HMN. ; Bozen ; Hausmaxn HSK. ; Pusteria Yillgraten : Gander HMN. ; 
Duron : E. Kugler HMN.), Bavaria (Oythal am Stuiben ; Caflisch 
HSIv.), Salzburg (Pinzgau: Sauter HMN; OberPinzgau: Spitzel 
HMN.), Austria inferior (dubirnn), Styria , Karinthia (Heiligenblut : 
TraunfelLiYer HMN. ; Alp. Petzen prope Wappendorf : Kristóf 
HMN.), Carniolia, Croatia (A. panicidatum Schloss. Vukot. FI. 
eroat. 186; Velebit: Degex H. D.). 
Aztán román területre is át- 1 Ferner in Siebenbürgen, aucli 
csapva Erdélyben. De bátra auf rumanisebes Gebiet iiber- 
van még minden bazai termő- greifend Allerdings sind die 
6. Aconitum cernuum Reichb. non Wulf. 
A Toxicum- félék közül leg- 
nagyobb elterjedéssel az a faj 
bír, mely Reichenbach szerint 
az A. cernuum Wulf. E faj 
elterjedésének köre; 1 ) 
Unter den Toxicoiden hat 
jene Art die grösste Yerbrei- 
tung, welehe Reichenbach als 
A. cernuum Wulf. bezeichnet 
hat; denn sie erstreckt sicli tiber; 
j cfr. Richter— Gürke Pl. Eur. 443. 
