171 
Anemone Jankae eredeti lelőhelye a Szent Gothárdv a Mezőségen. 
Nekem Kolozsvár mezőségeiről vannak példányaim, a melyeket 
maga Janka is Anemone Jankae-nak tartott. Az 1880-as években 
a Janka gyűjteményében nem volt példány az ő eredeti Anemone 
■TanJcae- jából, de volt egy rajz, melyet korábbi kérésemre készített. 
Volt egy rajz, a mely egy tőlevél primitív képét ábrázolja és 
a mely most Dr. Degen Árpád gyűjteményében van. Ez a rajz és 
az én tanúságom arról, hogy Janka az én kolozsvári Anemone 
Jankae F. Schultz példányaimat látván, azok meghatározását 
helyeselte; valamint helyeselte Janka azt is, hogy összevontam 
Erdély flórája helyesbítésében az ő róla elnevezett Anemone 
. Tankae-t a Pulsatilla montana, illetőleg Pulsatilla nigricans-sal: 
elegendő bizonyíték arra, hogy kijelenthessem azt, hogy én az 
Anemone Jankae F. ScHULz-ot biztosan ösmerem, sőt meg is van 
az több példányban a gyűjteményemben ; kijelenthessem azt is, 
hogy az Anemone Jankae F. Schultz érdekes alakváltozat ugyan 
és hogy ha neve immár nem volna, akadhatna még olyan bota- 
nikus, a ki tudományos nevet adna neki : de semmiesetre sem 
félvér-faj és semmiesetre sem a Pulsatilla montana X pátens combi- 
nationak megfelelő hybrid növényfaj. 
A Pulsatilla montana X latens Slmk. a scientia amabilisnek 
még oly zsenge gyermeke, a mely sem kellő kettős szarni névre nincs 
megkeresztelve, sem pedig tudományosan eddig nincs jellegezve. nincs 
leírva, nincs lerajzolva sehol. Hazánk flórájának ezt az új zsengéjét 
Pulsatilla Gayeri Slmk. névre fogom én itt megkeresztelni, leírni és 
legrokonabb társaival szemben jellegezni. De mielőtt ezt tehetném, 
magyarázattal tartozom az iránt, miért vontam én össze Erdély fló- 
rája helyesbítésében a régibb erdélyi auctorok Anemone praiensis-é t, 
majd a későbbiek Anemone montana ját, a Pulsatilla nigricans 
Störk név alá. Azért vontam annak idején, 1884 — 188(5 táján, az 
erdélyi Anemone montanú-i. a melyről megjegyeztem «est solum 
varietas. P. nigricantis , sepalis intus dilutius tinctis nec atris», a 
Pulsatilla nigricans Störk név alá; mert már Baumgarten is így 
vélekedett, így nevezte ; és annak idején annyira hatott reám Baum- 
garten e felfogása, hogy alaposabb vizsgálatokra nem méltattam 
az ügyet, de meg időm sem volt reá. Csak 1891-ben, a mikor 
ismét budapesti lakos lettem és Budapest vidékén az igazi Pulsa- 
tilla nigrieans-t újra megfigyeltem és összehasonlítottam a bánsági 
és erdélyi, e név alá sorolt növénypéldányaimmal, vettem észre: 
hogy hiba volt tőlem 1886-ban e délkeleti hazai Pulsat illánkat a 
Pulsatilla nigricans Störk név alá gyűrnöm. Hiba volt, mert 
bebizonyosodott előttem, hogy a Pulsatilla nigricans Störk egy 
oly szubtilis fajváltozat, a melynek terjedésköre A ’iederösterreicli- 
nál kezdődik, azután tovább terjeszkedik a Középduna mentén, 
nevezetesen annak pannoniai részén, majd véget ér a Duna- 
Tisza közén. Hiba volt, mert bebizonyosodtam arról is, hogy azok 
a növények, a melyeket én aErdély flórájának a helyesbítésében » 
13 
